Příloha 2
 
[k čl. 56 Dohody o přepravě cestujících
a cestovních zavazadel po železnicích
v přímém mezinárodním styku (MPS)]
 
Řád pro vedoucí správu k provádění Dohody
o přepravě cestujících a cestovních zavazadel po železnicích v přímém mezinárodním styku (MPS).
 
§ 1. Účel řádu
 
Tento Řád určuje a stanoví pravomoc vedoucí správy a postup vedení prací a svolávání konferencí o otázkách Dohody o přepravě cestujících a cestovních zavazadel po železnicích v přímém mezinárodním styku.
 
§ 2. Vedoucí správa
 
Vedoucí správou pro provádění výše uvedené Dohody se pověřují polské železnice.
 
§ 3. Povinnosti vedoucí správy
 
Vedoucí správa má tyto povinnosti:
1.	zprostředkuje výměnu názorů týkajících se této Dohody;	
2.	přijímá od ústředních úřadů železnic jiných zemí přihlášky k přístupu k této Dohodě a vyřizuje formality tohoto přístupu;	
3.sestavuje, rozmnožuje a rozesílá účastníkům Dohody zprávy všeho druhu, které se týkají přepravy cestujících a cestovních zavazadel v přímém mezinárodním styku;		
4.zkoumá a připravuje návrhy na změny a doplňky Dohody o přepravě cestujících a cestovních zavazadel po železnicích v přímém mezinárodním styku a svolává konference;		
5.	předsedá na konferencích a řídí jejich práce;	
6.	sestavuje, rozmnožuje a rozesílá pořady jednání a zápisy konferencí;	
7.	sestavuje a rozesílá účastníkům Dohody oznámení o době a místě svolání konferencí a o schválení i o době vstupu v účinnost usnesení těchto konferencí;	
8.urovnává rozpory o provádění Dohody mezi jejími účastníky na podkladě návrhů zúčastněných stran;		
9.zpracovává, vyhotovuje a rozesílá účastníkům Dohody roční statistické údaje o přepravě cestujících a cestovních zavazadel v přímém mezinárodním styku;		
10.	vyúčtovává s účastníky Dohody výdaje vedoucí správy;	
11.	projednává otázky souvisící s prováděním předpisů o provozu lůžkových a jídelních vozů v přímém mezinárodním styku, zmíněných v § 2 článku 54 této Dohody.	
 
§ 4. Výdaje vedoucí správy
 
1.	Za výdaje, které se rozdělují mezi účastníky této Dohody, se považují:	
a) platy zaměstnanců vedoucí správy;
b) nájemné, otop, osvětlení, úklid a jiné výdaje na udržování místností a nutného zařízení;
c) kancelářské, poštovní a telegrafní výdaje;
d) výdaje za tisk;
e) výdaje přepravní;
f) ostatní nepředvídané výdaje.
2.	Výše uvedené výdaje se uskutečňují na základě rozpočtu, který sestavuje vedoucí správa k provádění této Dohody ve měně, kterou stanoví účastníci Dohody, a schvaluje konference na dobu příštích dvou let. Nesejde-li se řádná konference do dvou let, uskutečňuje vedoucí správa výdaje podle rozpočtu schváleného na poslední konferenci.	
3.Výdaje vedoucí správy se rozdělují stejným dílem mezi všechny účastníky této Dohody. Výdaje za tisk pořadu jednání a zápisů o konferencích, různých pokynů, předpisů a jiných zpráv, týkajících se této Dohody, nahradí její účastníci vedoucí správě podle skutečné ceny a podle počtu kusů dodaných jednotlivým správám.		
4.Každý účastník Dohody zaplatí na něho připadající podíl výdajů nejpozději do dvou měsíců po obdržení příslušného účtu od vedoucí správy.		
 
§ 5. Postup při svolávání konference
 
1.Pro rozhodnutí otázek, které se vyskytly při provádění této Dohody a u nichž nebylo dosaženo jednomyslného rozhodnutí písemnou cestou, svolávají se řádné konference podle této Dohody, ne však častěji než jednou za dva roky. K projednání otázek o stanovení jízdního řádu a oběhu lůžkových a jídelních vozů a jiných otázek, které vyplývají z ustanovení § 2 článku 54 této Dohody, musí býti porady svolávány jednou za rok, nejpozději dva měsíce před počátkem Evropské konference o jízdních řádech a přímých vozech.		
2.Ve zvláštních případech, kdy otázky vyskytnuvší se při provádění této Dohody vyžadují rychlého rozhodnutí a písemné projednávání jich by mohlo je zdržeti, svolají se mimořádné konference, souhlasí-li se svoláním takových konferencí většina účastníků Dohody.		
3.Účastník Dohody, který nevyslal svého zástupce na konferenci, ztrácí právo hlasovati o rozhodnutích přijatých na této konferenci. Je však dovoleno, aby jeden účastník Dohody zastupoval druhého na základě písemné plné moci s tím, že rozhodnutí přijatá na konferenci jsou závazná pro účastníka Dohody, který dal plnou moc. Účastník Dohody, který dal plnou moc k svému zastupování na konferenci, oznámí to vedoucí správě před započetím konference.		
 
§ 6. Místo a doba svolání konferencí
 
Řádné konference se svolávají postupně do země každého účastníka Dohody.
Doba a místo svolání řádných konferencí se stanoví na předcházející konferenci.
Doba a místo svolání mimořádných konferencí se sjedná telegraficky nebo písemně.
 
§ 7. Předkládání otázek k rozhodnutí konferencemi
 
Otázky, přihlášené k rozhodnutí konferencemi musí býti doloženy určitými návrhy a oznámeny vedoucí správě i ostatním účastníkům Dohody nejpozději dva měsíce před svoláním konference.
Vedoucí správa sestaví pořad jednání konferencí z podkladů, které má, a rozešle jej účastníkům Dohody nejpozději jeden měsíc před svoláním konference.
Otázky vedoucí správě řádně neohlášené mohou býti dány na pořad konference se souhlasem většiny na ní přítomných účastníků Dohody.
 
§ 8. Projednávání otázek na konferencích
 
Otázky se projednávají na konferencích v plenárních zasedáních nebo v komisích, sestavovaných podle potřeby plenárními zasedáními z řad zúčastněných na nich zástupců.
Komisemi vypracované návrhy se předloží ke schválení konferencím s výjimkou případů, kdy konference napřed se usnesou, že předloží výsledky práce komisí přímo ke schválení ústředním úřadům železnic zúčastněných na Dohodě.
Usnesení konferencí se přijímají většinou hlasů. Při rovnosti hlasů rozhoduje hlas předsedy konference.
Každý na konferenci zastoupený ústřední úřad - účastník Dohody má jeden hlas.
 
§ 9. Zápisy konference
 
V zápisech o každém zasedání konference se uvedou pouze přijatá jí rozhodnutí a jen u složitějších otázek též i odůvodnění těchto rozhodnutí.
U otázek, o kterých nebylo na konferenci dosaženo dohody, musí býti v zápise zachycena odůvodněná mínění každého účastníka konference.
 
§ 10. Jednací řeč vedoucí správy
 
Pořady jednání a zápisy konferencí, jakož i všechny písemnosti vedoucí správy této Dohody se sepisují v ruském jazyku a připojí se k nim německý překlad.
Ruské znění je závazné.
Telegramy se podávají rusky nebo německy obvyklou telegrafní cestou.
§ 11. Schválení a uvedení v platnost usnesení konferencí
Usnesení konference schvalují ústřední úřady železnic, jichž zástupci se zúčastnili příslušné konference.
Usnesení konference se pokládají za přijatá a schválená a vstupují v účinnost, jestliže do tří měsíců ode dne podpisu zápisu konference stranami nedojdou vedoucí správě námitky, byť jen od jednoho z účastníků Dohody, jehož zástupci byli přítomni na této konferenci.
Usnesení konference, která nevstoupila v platnost pro námitky proti nim, se předloží, je-li to nutné, k rozhodnutí příští konferenci.

 

 
Příloha nařízení ministra dopravy ze dne 3. října 1951 č. 81 Sb., kterým se vyhlašuje Dohoda o přepravě zboží po železnicích v přímém mezinárodním styku (MGS).
 
DOHODA
o přepravě zboží po železnicích
v přímém mezinárodním styku (MGS).
 
(Překlad.)
 
Za účelem organisace přepravy zboží v přímém mezinárodním styku:
ministerstvo dopravy, pošty a telegrafu v Tiraně, zastupující železnice Lidové republiky Albanie;
ministerstvo dopravy v Sofii, zastupující železnice Lidové republiky Bulharska;
ministerstvo dopravy a pošt v Budapešti, zastupující železnice Maďarské lidové republiky;
ministerstvo dopravy Německé demokratické republiky v Berlíně, zastupující Německou říšskou dráhu;
ministerstvo železnic ve Varšavě, zastupující železnice Polské republiky;
ministerstvo dopravy v Bukurešti, zastupující železnice Rumunské lidové republiky;
ministerstvo dopravy v Moskvě, zastupující železnice Svazu sovětských socialistických republik;
ministerstvo dopravy v Praze, zastupující železnice Československé republiky
sjednala svými zmocněnci tuto Dohodu:
 
ODDÍL I.
Předmět a rozsah platnosti Dohody
 
Čl.1.
 
Dopravní podniky
 
Železnice zúčastněné na mezinárodním styku podle této Dohody jsou uvedeny v seznamu připojeném k Dohodě. Jejich zájmy zastupují ústřední úřady vyjmenované v tomto seznamu (Příloha čís. 1).
 
Čl.2.
 
Zásilky, pro které platí tato Dohoda
 
§ 1. Tato Dohoda platí pro všechny zásilky zboží, podané nákladním listem přímého mezinárodního železničního styku (Příloha čís. 3) k přepravě po území alespoň dvou zemí, jichž železnice jsou zúčastněny na této Dohodě, a platí výhradně na železnicích vyjmenovaných v seznamu připojeném k této Dohodě (Příloha čís. 1).
§ 2. Tato Dohoda neplatí:
1.pro zásilky zboží, jejichž odesílací stanice a stanice určení leží v téže zemi a které územím druhé země pouze procházejí:		
a) jestliže průvozní trať je provozována železnicí odesílací země;
b) není-li průvozní trať provozována železnicí odesílací země, zúčastněné železnice sjednaly však zvláštní dohodu, podle
které se nepovažují takové zásilky za mezinárodní;
2.pro zásilky zboží mezi stanicemi dvou sousedních zemí, provádějí-li přepravu po celé trati železnice jedné z těchto zemí, ale pouze tehdy, jestliže odesilatel volbou tiskopisu nákladního listu žádá použití vnitřních předpisů těchto železnic a žádná z těchto zemí tomu neodporuje.		
 
Čl.3.
 
Předměty vyloučené z přepravy
 
§ 1. S výhradou výjimek uvedených v článku 4 této Dohody jsou vyloučeny z přepravy:
1.předměty vyhrazené poštovnímu monopolu třebas jen v jedné ze zemí, jejíž železnice jsou zúčastněny na přepravě;		
2.předměty, které nemohou býti přepravovány pro své rozměry, váhu nebo vlastnosti vzhledem k technickým zvláštnostem vozidel nebo jiných zařízení třebas jen jedné ze železnic zúčastněných na přepravě;		
3.předměty, jichž přeprava je zakázána zákony nebo z důvodů veřejného pořádku třebas jen v jedné ze zemí, jejíž železnice jsou zúčastněny na přepravě;		
4.	předměty, které mohou vybouchnouti, a to:	
a) trhaviny a střeliviny,
b) munice,
c) zapalovací a ohňostrojné látky,
d) stlačené, zkapalněné nebo pod tlakem rozpuštěné plyny,
e) látky, které vyvíjejí ve styku s vodou zápalné nebo hoření podporující plyny;
5.	samozápalné látky;	
6.	lehce vznětlivé tuhé látky a lehce zápalné kapaliny;	
7.	žíravé látky;	
8.	jedovaté látky;	
9.	látky, které odporně zapáchají, a látky, které mohou vyvolati nákazu.	
§ 2. Zjistí-li se ve stanici na cestě, že bylo přijato s nákladním listem mezinárodního železničního styku zboží z přepravy vyloučené, byť i správně pojmenované, bude zadrženo a naloží se s ním podle zákonů země, kde bylo zadrženo.
Odesilatel musí zaplatiti všechny vzniklé přepravní poplatky a jiné výdaje včetně přirážky za přepravu vyloučeného zboží podle § 7 článku 8 této Dohody.
 
Čl.4.
 
Předměty připuštěné k přepravě podmínečně
 
§ 1. Předměty dále uvedené jsou připuštěny k přepravě s nákladním listem mezinárodního železničního styku za těchto podmínek:
1.	Železniční vozidla jsou připuštěna k přepravě na vlastních kolech, jestliže odesílací železnice zjistila jejich způsobilost k jízdě, což musí osvědčiti záznamem v nákladním listě. Při přepravě lokomotiv, tendrů a motorových vozů na vlastních kolech je povinen odesilatel ustanoviti svého odborného průvodce pro jejich doprovod a mazání.	
2.Zboží, které se rychle kazí a které vyžaduje za přepravy vytápění, jakož i živé ryby, živé rostliny a květiny, zboží, jež se po cestě částečně vykládá a přikládá, nebalené automobily a jiné stroje s motory, živá zvířata s výjimkou malých zvířat a ptáků přepravovaných jako kusové zásilky v pevně uzavřených klecích, bednách, koších atd. se přepravují pouze s průvodci odesilatele. Odesilatel musí zachovati veterinární předpisy správní země odesílací, určení jakož i zemí průvozních.		
3.	Mrtvoly se přepravují za těchto podmínek:	
a) přeprava se koná jako rychlé zboží s průvodcem,
b) přepravné musí být zaplaceno při podeji,
c) pro přepravu platí zákony a správní předpisy každé jednotlivé země, není-li tato přeprava upravena zvláštními dohodami mezi zeměmi, jejichž železnice jsou zúčastněny na této přepravě.
4.	Pro přepravu výše jmenovaného zboží a mrtvol jest odesilatel povinen zajistiti jejich doprovod průvodci po celé přepravní cestě z odesílací stanice do stanice určení. Odesilatel odpovídá za všechny škody, které vznikly železnici vinou průvodce.	
5.Dále uvedené předměty, jichž přeprava, nakládání, překládání neb vykládání působí obtíže vzhledem k technickým zvláštnostem vozidel nebo jiných zařízení jedné ze železnic zúčastněných na přepravě nebo vyžaduje zvláštních opatření, a to předměty:		
a) které překročují ložnou míru třebas jen na jedné ze zúčastněných železnic,
b) které se přepravují jen ve zvláštních vozech,
c) které váží jednotlivě více než 5 t,
d) které jsou delší než 18 m,
a jiné předměty, které působí nesnáze nebo vyžadují zvláštních opatření, se přijímají k přepravě pouze za zvláštních podmínek sjednaných předem pro každý jednotlivý případ zvláštní dohodou mezi železnicemi zúčastněnými na přepravě.
§ 2. Přeprava předmětů vyjmenovaných v Příloze čís. 5 k této Dohodě je dovolena, jsou-li splněny podmínky v ní uvedené.
 
Čl.5.
 
Průvodci zboží
 
§ 1. Zboží vyjmenované v bodech 1, 2, 3 § 1 článku 4 této Dohody a v § 46 Přílohy čís. 5 k této Dohodě jakož i jednotlivé zboží, k jehož doprovodu dala odesílací železnice zvláštní povolení na odesilatelovu žádost, se přepravuje s průvodci odesilatelovými ve vozech, neopatřených železnicí olůvky, pouze jako vozová zásilka.
Přeprava zboží s průvodcem odesilatelovým ve vozech opatřených železnicí olůvky není přípustna.
§ 2. Při jízdě po území druhé země podléhají průvodci všeobecným celním a pasovým předpisům platným v této zemi.
§ 3. Přeprava průvodců se řídí předpisy přepravující železnice. Za jejich přepravu se vybírá jízdné stanovené místními nebo jinými tarify. Toto jízdné vázne na zboží.
§ 4. Pokud jde o plnění železničních předpisů, podléhají průvodci předpisům přepravující železnice a odpovídají za porušení zákonů a předpisů platných na této železnici.
 
Čl.6.
 
Přepravní povinnost železnic
 
§ 1. Každá železnice zúčastněná na této Dohodě je povinna provésti přepravu všeho zboží, připuštěného touto Dohodou k přepravě, za podmínek v ní obsažených, když:
a)	přeprava je pojata do přepravního plánu odesílací železnice;	
b)	odesilatel vyhoví podmínkám této Dohody;	
c)	přeprava je možná pravidelnými prostředky přepravními;	
d)	přepravě nebrání okolnosti, které železnice nemohla odvrátiti a které odstranit nebylo v její moci.	
§ 2. Železnice jsou povinny přijímati k přepravě zboží, k jehož nakládání, překládání nebo vykládání je zapotřebí zvláštních zařízení, jen tehdy, mají-li stanice, kde tyto úkony musí býti provedeny, taková zařízení.
§ 3. Železnice jsou povinny přijímati k přepravě pouze takové zboží, které může býti ihned vypraveno. Odesílací stanice může však přijmouti zboží k přepravě s tím, že je až do odeslání dočasně uschová, dovolují-li předpisy platné v této stanici přijmouti zboží do dočasné úschovy.
§ 4. Zboží se přepravuje mezi všemi stanicemi, které jsou otevřeny pro přepravu zboží ve vnitřním přímém styku:
a)	bez překládání ve výměnných stanicích železnic, které mají stejný rozchod, a	
b)	s překládáním zboží nebo s výměnou dvojkolí vozů ve výměnných stanicích připojených železnic různého rozchodu, může-li v tomto druhém případě odesílací stanice přistaviti vůz způsobilý pro výměnu dvojkolí. Překládání zboží do vozů jiného rozchodu nebo výměna dvojkolí u těchto vozů se provádí na stanicích železnice přejímající nebo odevzdávající podle dohody mezi železnicemi sousedících zemí. Odesilatelův návrh v nákladním listu na přepravu zboží s výměnou dvojkolí železnici nezavazuje.	
§ 5. Při živelních pohromách, železničních nehodách, nakažlivých nemocech a podobných událostech, jakož i vyžaduje-li toho veřejný zájem nebo naléhavé důvody železničního provozu, mohou příslušné úřady naříditi: a) aby byl provoz zastaven úplně nebo zčásti;
b)aby některé zboží nebylo přechodně přijímáno nebo aby bylo přijímáno za určitých podmínek. Tato opatření musí býti uveřejněna. Každá železnice může odmítnouti přijetí zboží, jehož přeprava je těmito opatřeními omezena.		
§ 6. Železnice věcně odpovídají, odmítnou-li neoprávněně přijmouti zboží k přepravě a nepřistaví-li vůz k nakládání, podle zákonů a předpisů platných na železnicích odesílací země.
 
ODDÍL II
Sjednání přepravní smlouvy
 
Čl.7.
 
Obsah a úprava nákladního listu
 
§ 1. Odesilatel musí se zbožím podaným k přepravě za podmínek této Dohody odevzdati zároveň odesílací stanici pro každou zásilku zboží nákladní list podle vzorce Přílohy čís. 3 této Dohody.
§ 2. Tiskopisy nákladního listu se tisknou v jednom z oficiálních jazyků odesílací země, jakož i v ruském a německém jazyku.
Nákladní listy se vyplňují v jazyku odesílací země. Odesilatel je povinen připojiti překlad v ruském nebo německém jazyku.
Pro německé znění se použije latinského písma.
Jednotlivé železniční správy se mohou dohodnouti mezi sebou o tom, kdy není potřebí připojovati překlad v ruském nebo německém jazyku.
Koná-li se přeprava po rumunských nebo maďarských železnicích, musí býti připojen překlad v německém jazyku.
Je-li nákladní list vyplněn v ruském jazyku, není třeba překladu v jazyku německém.
Tiskopisy nákladního listu se tisknou:
a)	pro nákladní zboží - na bílém papíru;	
b)	pro rychlé zboží - na bílém papíru s vytištěným červeným pruhem širokým alespoň 1 cm na lícní a zadní straně nákladního listu u horního a dolního okraje.	
§ 3. Odesilatel volbou bílého tiskopisu nákladního listu nebo tiskopisu nákladního listu s červeným pruhem naznačuje, má-li býti zboží přepraveno jako nákladní zboží nebo jako rychlé zboží.
Odesilatel může navrhnouti, aby přeprava byla provedena po železnicích jedné nebo několika zemí jako nákladní zboží a po ostatních jako rychlé zboží. Změna rychlosti je dovolena pouze v přechodových bodech se železnice jedné země na železnici země druhé. V takovém případě musí odesilatel použíti tiskopisu nákladního listu pro nákladní zboží a zapsat do sloupce "Zvláštní prohlášení odesilatele" červeným inkoustem nebo natisknouti razítkem červené barvy a červeně orámovati návrh: "po železnicích ..... přepraviti jako rychlé zboží".
§ 4. Údaje v nákladním listu musí býti zapsány zřetelně inkoustem nebo psacím strojem nebo natištěny nesmazatelným písmem. Všechny potřebné záznamy v nákladním listu musí zapsati odesilatel i železnice do příslušných sloupců. Otisky razítek v nákladním listu musí být zcela jasné. Záznamy zapsané odesilatelem nesmějí býti opravovány, vymazávány nebo škrtány. Změny a doplňky záznamů zapsaných do nákladního listu železnicí se provádějí tak, že se připojí podpis příslušného železničního zaměstnance a staniční razítko.
§ 5. Odesilatel musí zapsati do nákladního listu tyto údaje:
a)	odesílací stanici a odesílací železnici;	
b)	stanici určení a železnici určení. Název stanice určení a železnice určení se zapíše se všemi podrobnými údaji, aby se zabránilo záměnám mezi různými stanicemi se stejnými nebo podobnými názvy;	
c)pohraniční výměnné stanice, přes které má býti zboží přepraveno. Použije-li se však přímého nebo Jednotného transitního tarifu, platí o určení pohraniční výměnné stanice ustanovení tohoto tarifu;		
d)jméno a adresu příjemce. Příjemcem může býti toliko jedna fysická nebo právnická osoba. Není dovoleno zapsati adresy, ve kterých není uvedeno jméno příjemce, jako "na řad ....." nebo "doručiteli druhopisu nákladního listu";		
e)	označení zboží. Zboží musí býti označeno v nákladním listu takto:	
1.	zboží připuštěné k přepravě podmínečně (viz § 2 článku 4 této Dohody) musí býti označeno názvem, kterého pro ně používá Příloha čís. 5 k této Dohodě;	
2.Ve všech ostatních případech názvem užitým v roztřídění zboží místního tarifu odesílací železnice, přímého nebo Jednotného transitního tarifu. Zboží neuvedené v tomto roztřídění zboží se označuje názvem obchodně obvyklým.		
Kromě	označení zboží v nákladním listu tarifním názvem je dovoleno připojiti v závorce jeho název obchodní. V tomto případě má obchodní název vysvětlující význam a při výpočtu dovozného se k němu nepřihlíží.	
 	Přepravuje-li se zboží s průvodci odesilatelovými, zapíše se do nákladního listu a do druhopisu nákladního listu pod název zboží, že zboží se přepravuje s odesilatelovým průvodcem.	
 Nedostačuje-li v nákladním listu místo pro označení zboží, mohou býti předměty označeny na zvláštních listech velikosti nákladního listu, pečlivě k němu připevněných a odesilatelem podepsaných.		
Vtomto případě odevzdá odesilatel železnici podle jejího pokynu zároveň s nákladním listem nutný počet opisů listů, které mají býti přiloženy ke kartám.		
V	nákladním listu odesilatel poznamená, kolik listů je připojeno;	
f)	počet kusů a váhu zboží nebo místo váhy údaj podle předpisů odesílací železnice. Váha zboží zapsaná odesilatelem musí býti potvrzena jeho podpisem ve zvláštním sloupci;	
g)druh obalu, značky (znaky) a čísla kusů, a u zboží, které naložil odesilatel, také řadu vozu, jeho číslo a vlastnickou značku železnice, které vůz patří;		
h)přesný výpočet průvodních listin požadovaných celními, berními, finančními nebo jinými úřady správními, které jsou přiloženy k nákladnímu listu nebo uloženy podle poznámky v nákladním listu, kterou musí odesilatel zapsati do sloupce "Zvláštní prohlášení odesilatele", v určité stanici u celnice nebo u jiného úřadu. Zápis o plnění celních předpisů toliko v celních listinách železnice nezavazuje;		
i)podpis odesilatele, jeho jméno, příjmení a adresu doplněnou podle jeho uvážení telegramní adresou nebo telefonním číslem, jakož i den sepsání nákladního listu. Odesilatelův podpis může býti vytištěn razítkem, dovolují-li to zákony odesílací země. Odesilatelem může býti toliko jedna fysická nebo právnická osoba.		
§ 6. Nákladní list musí obsahovati všechny jiné potřebné údaje podle označení sloupců.
§ 7. Jiná prohlášení smějí býti zapsána do nákladního listu jen tehdy, jsou-li dovolena použitým přímým nebo Jednotným transitním tarifem, jakož i zákony a předpisy zemí, jejichž železnice jsou zúčastněny na přepravě, a neodporují-li této Dohodě.
Je zakázáno používati místo nákladního listu jiných listin nebo připojovati k němu listiny, než které dovoluje tato Dohoda.
§ 8. Jedním nákladním listem je dovoleno podati k přepravě zboží ve množství, které nepřevyšuje ložnou váhu nebo ložný prostor vozu s výjimkou dlouhého zboží přepravovaného na dvou nebo několika spojených plošinových vozech.
Není dovoleno společně přepravovati jedním nákladním listem:
a)	zboží podléhající rychlé zkáze s jiným zbožím;	
b)	zboží, které pro jeho vlastnosti není dovoleno společně nakládati do jednoho vozu;	
c)	zboží zmíněné v článku 4 této Dohody pohromadě s jiným zbožím, jestliže je zakázáno je společně nakládati do jednoho vozu ustanoveními této Dohody nebo vnitřními předpisy;	
d)zboží, které podléhá celnímu, karantennímu nebo jinému řízení, se zbožím, jež řízení nepodléhá;		
e)zboží, které nakládá odesilatel, se zbožím, které nakládá železnice. Je-li odesílací stanice stanicí úzkorozchodné železnice s rozchodem pod 1435 mm a je-li otevřena pro nákladní přepravu ve vnitřním přímém styku, může býti zboží přijato k přepravě v několika vozech jedním nákladním listem, dovolují-li to vnitřní předpisy odesílací železnice.		
§ 9. Odesilatel smí zapsati dole na zadní straně nákladního listu poznámky týkající se zásilky, které jsou určeny pouze jako zpráva pro příjemce zboží a nezakládají ani závaznost ani odpovědnost železnice, jako na příklad:
"Ze zásilky .............................."
"Z příkazu ..............................."
"K disposici ............................."
"Pro zásilku ............................."
"Pojištěno u ............................."
"Pro lodní trať .........................." nebo
"Pro loď ................................."
"Z lodní tratě ..........................." nebo
"Z lodi .................................."
"Pro automobilovou trať .................."
"Z automobilové tratě ...................."
"Z letecké tratě ........................."
"K vývozu ................................"
"Druhopis nákladního listu ..............."
"O příchodu podati zprávu ................"
"Na účet podle smlouvy ..................."
"Podle příkazu ..... firmě ...............".
 
Čl.8.
 
Odpovědnost za údaje zapsané v nákladním listu.
Opatření při přetěži.
 
§ 1. Odesilatel odpovídá za správnost údajů a prohlášení, které zapsal do nákladního listu. Odpovídá za následky toho, že tyto údaje a prohlášení jsou nesprávné, nepřesné a neúplné, jakož i za to, že nejsou zapsány do příslušných sloupců nákladního listu. Není-li v příslušném sloupci dostatek místa, musí tam odesilatel poznamenati, kde je v nákladním listu pokračování údajů a prohlášení.
§ 2. Železnice jest oprávněna přezkoumati, souhlasí-li zásilka s údaji nákladního listu.
§ 3. Obsah zboží se přezkoumává v přítomnosti odesilatele nebo příjemce podle toho, koná-li se přezkoumání v odesílací stanici nebo ve stanici určení.
Nedostaví-li se zájemce nebo koná-li se přezkoumání na cestě (s výjimkou pohraničních výměnných stanic), provede se přezkoumání v přítomnosti dvou svědků cizích železnici.
Přezkoumání obsahu zboží na cestě může býti vykonáno pouze tehdy, vyžadují-li to celní, finanční, berní nebo jiné předpisy správní, jakož i zajištění bezpečnosti provozu a neporušenosti zboží cestou.
Nesouhlasí-li výsledek přezkoumání s údaji nákladního listu, musí stanice, která provedla přezkoumání, učinit v příslušném sloupci nákladního listu poznámku o sepsání zápisu.
Koná-li se přezkoumání v odesílací stanici, musí býti učiněna poznámka o sepsání zápisu též v druhopise nákladního listu, má-li jej železnice v rukou.
Nesouhlasí-li zásilka s údaji nákladního listu, váznou výdaje spojené s přezkoumáním na zboží, pokud nebudou ihned zaplaceny.
§ 4. Váha zboží, počet kusů, jakož i skutečná vlastní váha vozu se přezkoumává podle vnitřních předpisů železnic zúčastněných na přepravě.
Železnice je povinna zapsati do nákladního listu zjištěnou jí váhu zboží, počet kusů jakož i skutečnou vlastní váhu vozu, pokud ji zjistila při přezkoušení v odesílací stanici.
§ 5. Váží-li se naložený vůz na kolejové váze, určí se váha zboží tak, že se od celkové hrubé váhy naloženého vozu odečte skutečná váha vozu, zjištěná v odesílací stanici, nebo nebyla-li tato váha zjištěna v odesílací stanici, váha napsaná na voze.
§ 6. Přirážka se vybírá:
a)při nesprávných, nepřesných nebo neúplných údajích nebo prohlášeních v nákladním listu, které mohou míti za následek:		
1. přijetí předmětů vyloučených z přepravy, uvedených v bodech 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8 a 9 § 1 článku 3 této Dohody;
2. přijetí k přepravě za obecných podmínek předmětů připuštěných k přepravě podmínečně podle § 2 článku 4 této Dohody;
3. použití nižšího tarifu;
4. počítání nižšího dovozného pro nepřesný údaj váhy, aniž byl vůz přetížen (viz § 2 článku 14 této Dohody);
b)	nedbal-li odesilatel bezpečnostních opatření u zboží přepravovaného podmínečně;	
c)	byl-li vůz naložen odesilatelem a bude zjištěno, že váha zboží, udaná odesilatelem v nákladním listu, převyšuje dovolené zatížení tohoto vozu (viz § 2 článku 14 této Dohody). Kromě přirážky se vybere rozdíl přepravného a náhrada vzniklé škody. V těchto případech postihuje odesilatele i trestní odpovědnost.	
§ 7. Přirážka se vybírá za celkovou přepravní trať z odesílací stanice do stanice určení:
a)v případech uvedených v bodech a) - 1, a) - 2 a b) § 6 tohoto článku, ve výši pětinásobného dovozného podle nejvyšší tarifní třídy za celkovou váhu zboží;		
b)v případech uvedených v bodech a) - 3 a a) - 4 § 6 tohoto článku, ve výši trojnásobného rozdílu mezi dovozným vypočteným podle údajů zapsaných odesilatelem do nákladního listu a dovozným vypočteným podle skutečného zjištění;		
c)v případě uvedeném v bodě c) § 6 tohoto článku, ve výši čtyřnásobného rozdílu mezi dovozným vypočteným podle údajů zapsaných odesilatelem do nákladního listu a dovozným vypočteným podle skutečného zjištění. V tomto případě se přirážka zmíněná v bodu b) nevybírá.		
§ 8. Rozdíly přepravného, jakož i přirážky uvedené v § § 6 a 7 tohoto článku se vybírají podle článku 16 této Dohody. Odesilatel odpovídá za celkovou částku přepravného a přirážek tehdy, jestliže příjemce odmítl přijetí zboží nebo nekryje-li cena zboží částku přepravného a přirážek.
§ 9. Přirážka se nevybírá:
a)při nepřesném údaji váhy zboží, kterou byla železnice povinna zjistiti podle předpisů platných v odesílací stanici;		
b)při nepřesném údaji váhy nebo při přetížení vozu, navrhl-li odesilatel v nákladním listu, aby železnice zjistila váhu;		
c)při přetížení vozu vzniklém cestou povětrnostními vlivy na zboží, dokáže-li odesilatel, že při nakládání vozu dbal předpisů platných v odesílací stanici;		
d)při nepřesném údaji váhy, aniž byl vůz přetížen, jestliže rozdíl mezi vahou zapsanou v nákladním listu a vahou zjištěnou nepřesahuje 2% zapsané váhy.		
§ 10. Cestou zjištěná přetěž se vyloží a zašle bez odesilatelova návrhu do stanice určení, pokud možno zároveň s hlavní zásilkou, novou kartou (dosílkovým listem), kterou sepíše stanice obstarávající doslání. Za přepravu vyložené přetěže se počítá přepravné jako za samostatnou zásilku. O doslání cestou vyložené přetěže bude odesilatel zpraven.
 
Čl.9.
 
Sjednání přepravní smlouvy.
Druhopis nákladního listu.
 
§ 1. Přepravní smlouva se pokládá za sjednanou okamžikem, jakmile odesílací stanice přijme ku přepravě zboží zároveň s nákladním listem. Přijetí zboží k přepravě se potvrzuje na nákladním listu otištěním datového razítka odesílací stanice.
§ 2. Razítko musí býti vytištěno ihned, jakmile odesilatel podá všechno zboží uvedené v nákladním listu a zaplatí částky, které vzal na sebe. Odesilatel může žádati, aby razítko bylo vytištěno v jeho přítomnosti.
§ 3. Po vytištění razítka je nákladní list důkazem přepravní smlouvy.
§ 4. Údaje nákladního listu o váze a počtu kusů zboží, které je povinen nakládati a vážiti odesilatel podle předpisů platných v odesílací stanici nebo podle dohody sjednané s ním v odesílací stanici, jsou důkazem proti železnici pouze tehdy, jestliže železnice zjistila váhu a počet kusů a osvědčila to v nákladním listu.
§ 5. Železnice je povinna potvrditi přijetí zboží a den jeho přijetí k přepravě vytištěním datového razítka i na druhopise nákladního listu, který jí musí odesilatel předložiti zároveň s nákladním listem. Tento druhopis nemá povahu nákladního listu, který doprovází zboží. Odesílací stanice je též povinna vytisknouti datové razítko na listy připojené k nákladnímu listu.
 
Čl.10.
 
Tarify.
Výpočet dovozného a vedlejších poplatků.
 
§ 1. Dovozné a vedlejší poplatky se vypočítávají podle tarifů, které musí býti v každé zemi řádně uveřejněny. Mezinárodní tarify musí býti uveřejněny jen v těch zemích, jejichž železnice jsou na nich zúčastněny jako odesílací železnice nebo železnice určení.
Zvýšení mezinárodních tarifů nebo zavedení jiných ztížení přepravních podmínek nabývá účinnosti nejdříve 15 dní po uveřejnění. Změny tarifů vyvolané změnou kursu měn nebo spojené s opravou tiskových chyb mohou však nabýti účinnosti dnem uveřejnění.
§ 2. Tarify musí míti všechny údaje nutné k výpočtu dovozného a vedlejších poplatků a kromě toho, je-li toho třeba, podmínky pro přepočet měn přes tarifní měnu - rubl.
Vyhlašování kursu měn za účelem informace odesilatelů a příjemců se řídí vnitřními předpisy a zákony platnými v zemích, jejichž železnice jsou zúčastněny na této Dohodě.
Všechna ustanovení pojatá do mezinárodních tarifů platí toliko tehdy, neodporují-li této Dohodě.
§ 3. Železnice zúčastněné na této Dohodě počítají dovozné a vedlejší poplatky za přepravu zboží:
a)je-li přímý nebo Jednotný transitní tarif, podle těchto mezinárodních tarifů, jsou-li splněny všechny podmínky stanovené pro jejich použití;		
b)ve všech ostatních případech - podle místních tarifů platných na železnicích zúčastněných na přepravě v den příchodu zboží na příslušnou železnici.		
§ 4. Dovozné se počítá za nejkratší vzdálenost přes tu pohraniční výměnnou stanici, kterou zapsal odesilatel do nákladního listu.
§ 5. Kromě dovozného a vedlejších poplatků zmíněných v této Dohodě mohou býti vybírány ve prospěch železnice toliko její hotové výdaje, jako: celní, berní a jiné poplatky, jakož i nepředvídané výdaje za opravu vnějšího nebo vnitřního obalu, nutné k zachování zboží, a pod. Tyto výdaje musí býti náležitě zjištěny a zapsány odděleně do nákladního listu a doloženy příslušnými doklady. Jestliže je povinen platiti uvedené výdaje odesilatel, nevydají se tyto doklady s nákladním listem příjemci, nýbrž zašlou se odesilateli s vyúčtováním výdajů. Částka přirážek a důvod jejich vybrání musí býti poznamenány v nákladním listu.
§ 6. Je-li dovozné z jakékoliv příčiny vyšší než dovozné podle příslušných přímých nebo místních tarifů platných na jednotlivých železnicích, může oprávněný požadovati cestou reklamace vrácení rozdílu, jsou-li splněny podmínky těchto tarifů, bez ohledu na to, zda odesilatel žádal použití těchto tarifů či nikoli.
V tomto případě odesilatelova volba tiskopisu nákladního listu uvedeného v této Dohodě nebo předepsaného místními tarify, platnými na železnicích zúčastněných na přepravě, nemůže býti důvodem zamítnutí vrácení rozdílu dovozného.
§ 7. Musí-li se zboží, přepravované z odesílací stanice v jednom voze, přeložiti na cestě do dvou vozů téhož rozchodu, z příčin na odesilateli nezávislých, přepraví se zboží v těchto dvou vozech, aniž by se vybraly zvláštní poplatky za překládání, a dovozné se vybere v původním nákladním listu za úhrnnou váhu zboží.
§ 8. Za překládku zboží do vozu druhého rozchodu nebo za výměnu dvojkolí vozů na pohraničních výměnných stanicích vybírá železnice od příjemce zboží vedlejší poplatky, uvedené v tarifu.
 
Čl.11.
 
Dodací lhůty
 
§ 1. Dodací lhůty nesmějí překročiti tyto meze:
a)	pro rychlé zboží:	
1. výpravní lhůta ...................................... 1 den
2. přepravní lhůta za každých započatých 300 tarifních kilometrů ........................................... 1 den
b)	pro nákladní zboží:	
1. výpravní lhůta ...................................... 1 den
2. přepravní lhůta za každých započatých 150 tarifních kilometrů ........................................... 1 den. Dodací lhůta počíná běžeti uplynutím 24,00 hodin toho dne, kterého bylo zboží přijato k přepravě.
Bylo-li zboží přijato k přepravě s tím, že bude předem dočasně uschováno, dodací lhůta počíná běžeti uplynutím 24. hodiny toho dne, pro který bylo zboží určeno k nakládání. Den nakládání se zaznamená v nákladním listu.
§ 2. Dodací lhůta se počítá podle vzdálenosti zbožím skutečně projeté mezi odesílací stanicí a stanicí určení. Výpravní lhůta se počítá pouze jednou.
§ 3. Přepravuje-li železnice zásilku podle odesilatelova návrhu částečně jako rychlé a částečně jako nákladní zboží, počítá se přepravní lhůta odděleně za každou příslušnou trať a příslušný způsob přepravy; výpravní lhůta se počítá pouze jednou.
§ 4. Dodací lhůta se prodlužuje o jeden den při překládce zboží na pohraničních výměnných stanicích do vozů železnic druhého rozchodu nebo při výměně dvojkolí vozů.
§ 5. Kromě toho se prodlužuje dodací lhůta podle vnitřních předpisů železnic zúčastněných na přepravě.
§ 6. Běh dodací lhůty se staví po dobu:
a)	zdržení pro plnění celních, finančních, berních a správních předpisů;	
b)	přerušení dopravy, které dočasně brání započíti s železniční přepravou nebo v ní pokračovati, nevzniklo-li takové přerušení vinou železnice;	
c)	provádění úkonů zmíněných v § § 2, 3 a 4 článku 8 této Dohody;	
d)	zdržení způsobeného dodatečným příkazem;	
e)	zdržení vzniklého ve stanicích napájením a vyváděním živých zvířat z vozu nebo zvěrolékařskou prohlídkou. Veškerá zdržení, o které železnice má právo prodloužiti dodací lhůtu, musí býti zaznamenána v příslušném sloupci nákladního listu.	
§ 7. Dodací lhůta se pokládá za zachovanou, jestliže ve stanici určení bylo zboží do uplynutí stanovené dodací lhůty vyloženo železnicí nebo byl-li vůz přichystán k vykládání příjemcem nebo byl-li příjemce zpraven o příchodu zboží. Zpravení příjemce o příchodu zboží se řídí vnitřními předpisy.
U zboží, které železnice podle vnitřních předpisů dodává příjemci do domu, pokládá se dodací lhůta za zachovanou, bylo-li zboží dodáno příjemci do uplynutí dodací lhůty.
Je-li část zásilky přepravována kartou (dosílkovým listem), počítá se dodací lhůta podle té části zásilky, která došla s nákladním listem.
 
Čl.12.
 
Obal a stav zboží
 
§ 1. Zboží, které musí býti přepravováno v obalu, aby bylo chráněno před ztrátou a poškozením, aby bylo zabráněno příčinám, které by mohly způsobiti poškození provozních prostředků nebo jiného zboží a přivoditi škodu osobám, musí býti podáno k přepravě v řádném obalu, plně vyhovujícím těmto požadavkům, zejména je-li nutno překládati zboží z vozu do vozu. Je-li podáváno takové zboží k přepravě bez obalu, ve vadném obalu, jakož i v obalu, který neodpovídá vlastnostem zboží nebo nezabezpečuje jeho překládání z vozu do vozu, je železnice oprávněna odmítnouti jeho přijetí. Na odesilatelovo přání se sepíše o odmítnutí přijetí zboží zápis.
Je-li však podáváno zboží k přepravě v nedostatečném obalu, který nemůže způsobiti nebezpečí ztráty nebo poškození zboží cestou, poškození provozních prostředků nebo jiného zboží jakož i škodu osobám, může železnice přijmouti zboží k přepravě, poznamená-li odesilatel v nákladním listu a v jeho druhopise nedostatky obalu. Poznámku o nedostatcích obalu v nákladním listu musí odesilatel podepsati.
Odesilatel odpovídá za všechny následky toho, že obal chybí nebo je nedostatečný nebo že bylo použito obalu, který neodpovídá vlastnostem zboží. Zejména je povinen nahraditi železnici škodu, která jí může z toho vzejíti. Není-li v nákladním listu poznamenáno, že obal chybí nebo je nedostatečný, je železnice povinna dokázati tyto nedostatky.
§ 2. Vadný stav zboží, zjištěný při jeho přijetí k přepravě, se uznává způsobem uvedeným v § 1 tohoto článku.
§ 3. Odesilatel je povinen opatřiti zboží podle § 4 tohoto článku čitelně napsanými, nesmazatelnými zevními značkami, nálepkami (štítky), do nichž zapíše souhlasně s nákladním listem tyto údaje:
a)	značky (znaky) odesilatelovy a pořadová čísla kusů;	
b)	název odesílací stanice a odesílací železnice;	
c)	název stanice určení a železnice určení;	
d)	jméno příjemce. Označení se provede latinským písmem.	
§ 4. U kusových zásilek musí býti označen každý přijatý kus bez ohledu na to, zda zboží je baleno či nikoliv.
U vozových zásilek se označí alespoň 10 kusů, které jsou umístěny u dveří vozu.
§ 5. Železnice může žádati, aby kusové zásilky drobného zboží téhož druhu, jichž přijetí a nakládání není možné bez značné ztráty času, byly spojeny ve větší kusy svázáním nebo zabalením.
 
Čl.13.
 
Průvodní listiny pro plnění předpisů celních, berních,
finančních a správních a plnění těchto předpisů.
Celní olůvka.
 
§ 1. Odesilatel je povinen přiložiti k nákladnímu listu průvodní listiny, nutné ke splnění předpisů celních, berních, finančních a správních. Nestanoví-li správní a tarifní předpisy jinak, smějí se tyto listiny týkati jen toho zboží, které je uvedeno v příslušném nákladním listu. Nemohou-li býti takové listiny přiloženy k nákladnímu listu, poněvadž jsou uloženy u některé stanice v celnici nebo na jiném úřadě, musí býti v nákladním listu přesně označeno, kde jsou uloženy a u koho.
§ 2. Železnice není povinna zkoumati správnost a úplnost přiložených listin. Odesilatel odpovídá železnici za všechny škody, jež by mohly vzniknouti z toho, že tyto listiny chybějí, jsou nedostatečné nebo nesprávné, pokud nemá vinu sama železnice. Železnice odpovídá jako komisionář za následky ztráty nebo nesprávného použití listin, které jsou poznamenány v nákladním listu a které jej doprovázejí nebo které jsou uloženy u železnice. V žádném případě není však železnice povinna dáti větší náhradu než při ztrátě zboží.
§ 3. Odesilatel je povinen se postarati o balení a přikrytí zboží podle celních předpisů. Železnice může odmítnouti přijetí zboží s poškozenými nebo vadnými celními olůvky. Jestliže odesilatel nezabalil nebo nepřikryl zboží plachtou podle celních předpisů, může se o to postarati železnice. Výdaje váznou na zboží.
§ 4. Dokud je zboží na cestě, splňuje předpisy celní, berní, finanční a správní železnice. Železnice může pod vlastní odpovědností pověřiti vyplněním těchto úkolů komisionáře nebo vzíti je na sebe. V obou případech má železnice povinnosti komisionáře.
Přeje-li si však odesilatel sám nebo svým zmocněncem zapsaným v nákladním listu se zúčastniti řízení uvedených v předchozím odstavci, aby dal nutná vysvětlení a sdělení, musí o tom učiniti poznámku v nákladním listu ve sloupci "Zvláštní prohlášení odesilatele" s udáním stanice, na které mají býti tyto předpisy splněny. To mu však nedává právo, aby nakládal se zbožím nebo splnil tyto předpisy.
Označil-li odesilatel pro splnění předpisů celních, berních, finančních a správních stanici, ve které podle platných předpisů splnění není možné, nebo předepsal-li takový postup, který nelze provésti, jedná železnice tak, jak to uzná pro oprávněného za nejvýhodnější, a odesilatele zpraví o učiněných opatřeních.
§ 5. Příjemce zboží má právo splniti ve stanici určení celní předpisy, je-li tam celnice a je-li v nákladním listu předepsáno celní řízení v této stanici, jakož i není-li takového předpisu a zboží dojde do stanice určení nevyclené. Užije-li příjemce zboží toho práva, musí předem zaplatiti všechny pohledávky váznoucí na zboží a vyplatiti nákladní list.
Nevyplatil-li příjemce nákladní list ve lhůtě stanovené předpisy platnými na železnici určení, může železnice jednati tak, jak je uvedeno v § 4 tohoto článku.
§ 6. Předepsal-li odesilatel plnění celních předpisů v některé stanici na cestě, od níž je celnice vzdálena, rozhodne železnice o tom, má-li býti zboží převezeno na celnici nebo mají-li býti celní předpisy splněny ve stanici. Výdaje váznou na zboží.
§ 7. Přeje-li si odesilatel, aby mu byly vráceny ze stanice určení do stanice odesílací plachty nebo prázdné obaly: sudy, bedny, kovové konve na mléko, pytle a pod., musí si vymíniti v nákladním listu, aby mu byly plachty nebo obaly vráceny a aby bylo vydáno příslušnou pohraniční celnicí řádné potvrzení, je-li takové potvrzení požadováno předpisy země odeslání zboží. Na základě uvedených listin se přepravují plachty a obaly zpět beze cla a použije se zlevněných tarifů železnic, zúčastněných na přepravě s podmínkou, že budou podány ke zpětné přepravě do tří měsíců ode dne příchodu zboží do stanice určení.
§ 8. Jestliže bude zadržena další přeprava nebo dodání zboží proto, že obal nebo průvodní listiny chybějí, jsou nedostatečné nebo nesprávné, vybírá se po dobu zadržení zdržné nebo skladištné stanovené místním tarifem. Tyto poplatky váznou na zboží.
 
ODDÍL III
Provádění přepravní smlouvy
 
Čl.14.
 
Podej, zjišťování váhy, nakládání a vypravení zboží
 
§ 1. Postup při podeji a vypravení zboží se řídí zákony a předpisy platnými v odesílací stanici.
§ 2. Předpisy platné v odesílací stanici stanoví, zda zboží má nakládat železnice nebo odesilatel, pokud tato Dohoda nemá jiných ustanovení nebo není-li v nákladním listu obsažena poznámka o zvláštní dohodě mezi odesilatelem a železnicí.
Nakládati vůz nad jeho dovolenou mez zatížení (přetížení) není přípustno.
Přetížení vozu se určí takto:
a)	je-li na voze jeden nápis, který označuje jeho ložnou váhu, je přetěží ta váha zboží ve voze, která převyšuje jeho ložnou váhu zvětšenou o 5%;	
b)jsou-li na voze dva nápisy, které označují ložnou váhu a dovolenou mez zatížení, je přetěží ta váha zboží, která převyšuje dovolenou mez zatížení.		
§ 3. Zboží se přepravuje podle předpisů o nakládání zboží platných v odesílací stanici v krytých, otevřených nebo ve zvlášť zařízených vozech nebo v otevřených vozech přikrytých plachtami.
§ 4. Zjišťování váhy a počtu kusů při vypravení zboží se provádí podle vnitřních předpisů odesílacích železnic.
 
Čl.15.
 
Dodání zboží
 
§ 1. Dodání zboží se řídí vnitřními předpisy železnice určení.
§ 2. Po příchodu zboží do stanice určení má příjemce právo žádati na železnici, aby mu odevzdala nákladní list a vydala zboží, a železnice je povinna vydati příjemci ve stanici určení udané odesilatelem na potvrzení nákladní list a zboží po zaplacení všech poplatků vyplývajících z nákladního listu.
§ 3. Přijetí nákladního listu zavazuje příjemce zaplatiti železnici všechny poplatky vyplývající z nákladního listu. Všechny poplatky vyplývající z nákladního listu musí býti plně zaplaceny, i když některé kusy zapsané v nákladním listu chybějí. Příjemci je v takovém případě zachováno právo reklamovati vrácení poplatků, zaplacených podle nákladního listu za nedodané kusy.
 
Čl.16.
 
Placení přepravného
 
§ 1. Přepravné za přepravu (dovozné, vedlejší poplatky a výdaje vzniklé za přepravy) se vybírá:
a)	za přepravu po odesílací železnici - od odesilatele zboží v odesílací stanici;	
b)	za přepravu po železnici určení - od příjemce zboží ve stanici určení;	
c)	za přepravu po průvozních železnicích - od odesilatele zboží v odesílací stanici nebo od příjemce ve stanici určení. Při přepravě mrtvol platí předpisy bodu 3 § 1 článku 4 této Dohody. Při překládce zboží nebo při výměně dvojkolí vozů na pohraničních výměnných stanicích platí předpisy § 8 článku 10 této Dohody.	
§ 2. Odesilatel, který bere na sebe poplatky za přepravu po průvozních železnicích, musí zapsati v příslušném sloupci nákladního listu: "Franko veškeré poplatky za průvoz po ....... železnicích".
§ 3. Dovozné, vedlejší poplatky a výdaje, které odesilatel podle nákladního listu na sebe nevzal, se považují za poukázané na příjemce.
§ 4. Jestliže výše poplatků za přepravu po průvozních železnicích, jichž placení bere odesilatel na sebe, nemůže býti přesně určena při podeji zboží k přepravě, může železnice žádati jako jistotu na stvrzenku výplatního účtu částku přibližně odpovídající těmto poplatkům.
V tomto případě výdaje (přepravné) se zapisují do výplatního účtu a konečné vyúčtování s odesilatelem musí býti provedeno nejpozději do dvou měsíců po uplynutí dodací lhůty.
Odesilateli se vydá, vrátí-li stvrzenku, výplatní účet, ve kterém musí býti zapsány všechny poplatky, které má zaplatiti.
Konečné vyúčtování s odesilatelem musí býti provedeno způsobem předepsaným pro vybírání nedoplatků nebo vrácení přeplatků podle článku 17 této Dohody.
§ 5. Částky vybrané při vypravení (vyplacené) s výjimkou jistot zmíněných v § 4 tohoto článku musí odesílací stanice podrobně zapsati jak do nákladního listu tak i do jeho druhopisu.
§ 6. Dovozné, vedlejší poplatky a výdaje vybírají železnice v místní měně.
Nejsou-li dovozné, vedlejší poplatky a výdaje vyjádřeny ve měně země, ve které mají býti placeny, přepočítají se na měnu této země podle kursu dne a místa placení nebo způsobem zvláště sjednaným dohodou mezi jednotlivými zeměmi, jichž železnice jsou zúčastněny na této Dohodě, což se uveřejní.
§ 7. Ustanovení tohoto článku platí v tom případě, nejsou-li mezi železnicemi zúčastněnými na této Dohodě jiné dohody o placení přepravného v mezinárodní přepravě nebo nestanoví-li jinak zákony nebo jiné předpisy, řádně uveřejněné pro vyrozumění železnic a přepravců.
 
Čl.17.
 
Nesprávné užití tarifů
 
§ 1. Bylo-li užito tarifů nesprávně nebo byla-li zjištěna početní chyba ve výpočtu dovozného a jiných poplatků, musí býti nedoplatek zaplacen a přeplatek vrácen podle vnitřních předpisů, platných na železnicích, u nichž došlo k nedoplatku nebo přeplatku.
§ 2. Nebyl-li nákladní list vyplacen, je povinen odesilatel zaplatiti železnici nedoplatek.
Vyplatil-li příjemce nákladní list, jest odesilatel povinen zaplatiti toliko nedoplatky těch poplatků, které podle nákladního listu vzal na sebe. Placení ostatních nedoplatků přísluší příjemci.
§ 3. Částky nedoplatků nebo přeplatků se zúročí 6% ode dne podání výzvy k placení nebo ode dne podání reklamace do dne poukazu peněz.
 
Čl.18.
 
Dobírky a zálohy
 
U zásilek, přepravovaných za podmínek této Dohody, nejsou dobírky a zálohy dovoleny.
 
Čl.19.
 
Povinnosti železnice určení při vybírání přepravného
 
Železnice určení je povinna vybrati všechny poplatky vyplývající z přepravní smlouvy, zejména: dovozné, vedlejší poplatky, celní poplatky a jiné částky váznoucí na zboží. Tyto poplatky vybírá železnice jak za sebe tak i za jiné železnice a zájemce.
 
ODDÍL IV
Změna přepravní smlouvy
 
Čl.20.
 
Právo pozměniti přepravní smlouvu
(dodatečný příkaz)
 
§ 1. Právo dodatečně pozměniti přepravní smlouvu přísluší odesilateli, který může:
a)	vzíti zboží zpět v odesílací stanici;	
b)	zadržeti zboží na cestě;	
c)	oddáliti dodání zboží;	
d)	žádati dodání zboží v místě určení nebo v jiném místě, ležícím před nebo za stanicí určení, příjemci zapsanému v nákladním listu nebo jiné osobě;	
e)žádati vrácení zboží do odesílací stanice. V případech uvedených pod d) a e) tohoto paragrafu může odesilatel žádati, aby zboží, podané jako nákladní, bylo dále přepraveno nebo vráceno jako rychlé nebo naopak, za podmínek, že stanice, ve které zboží bylo zadrženo, je otevřena pro oba druhy těchto přeprav. Odesilatel může též navrhnouti přepravní cestu (podle bodu c) § 5 článku 7 této Dohody), po níž si přeje, aby bylo zboží přepraveno, nebo tarify, jichž má býti použito. Jiné změny kromě výše uvedených nejsou dovoleny. Změny přepravní smlouvy nesmějí míti za následek dělení zboží.		
§ 2. Změna přepravní smlouvy provede se udělením dodatečného příkazu odesilatele, který musí býti učiněn písemným prohlášením podle vzorce Přílohy čís. 4 k této Dohodě a sepsán podle předpisu § 2 článku 7 této Dohody. Tento dodatečný příkaz musí býti podán prostřednictvím odesílací stanice s výjimkou případů zmíněných v § 5 tohoto článku. Prohlášení musí býti opakováno odesilatelem na druhopise nákladního listu, který musí býti zároveň předložen železnici. Provede-li železnice odesilatelův dodatečný příkaz, aniž si vyžádala od něho předložení druhopisu, odpovídá za škodu tím vzniklou příjemci, kterému odesilatel odevzdal druhopis.
Odesílací stanice potvrdí dodatečný příkaz vytištěním datového razítka na druhopise nákladního listu pod odesilatelovým prohlášením, načež vrátí druhopis odesilateli.
§ 3. Na odesilatelovu žádost musí odesílací stanice na jeho útraty oznámiti dodatečný příkaz telegraficky stanici určení nebo stanici, kde má býti zboží zadrženo. Telegram musí býti potvrzen písemně. V takovém případě stanice určení nebo stanice, ve které bylo zboží zadrženo, nesmí ani odevzdati nákladní list příjemci, ani vydati nebo dále zaslati zboží, pokud nedostala písemné prohlášení. U zboží podléhajícího rychlé zkáze se provede telegrafický příkaz, aniž by se vyčkalo písemného potvrzení.
§ 4. Odesilatelovo právo měniti přepravní smlouvu zaniká, i když má druhopis nákladního listu, okamžikem odevzdání nákladního listu příjemci nebo okamžikem, kdy odesilatel ztrácí příkazní právo o zboží podle § 5 tohoto článku.
§ 5. Odchylkou od § 1 tohoto článku přísluší právo měniti přepravní smlouvu podle písm. b), c) a d) § 1 tohoto článku také státním obchodním organisacím a obchodním zastupitelstvím, jsou-li příjemci zboží, nebo jejich zmocněncům.
V tomto případě ztrácí odesilatel příkazní právo o zboží a neodpovídá za následky, které mohou vzniknouti příjemcovým příkazem, stejně i železnice neodpovídá za následky, které mohou vzniknouti provedením dodatečného příkazu příjemcova.
Příjemce může udělovati dodatečné příkazy bez předložení druhopisu nákladního listu. Odesilatelovy příkazy provede železnice jen tehdy, nemá-li příkazů příjemcových.
Dodatečný příkaz se uděluje písemným prohlášením podle vzorce Přílohy čís. 4 k této Dohodě. Tento dodatečný příkaz posílá příjemce prostřednictvím příslušné pohraniční výměnné stanice železnice určení.
 
Čl.21.
 
Provedení dodatečných příkazů
 
§ 1. Železnice má právo odmítnouti provedení příkazů uvedených v § § 1 a 5 článku 20 této Dohody, oddáliti nebo změniti je pouze tehdy, jestliže:
a)provedení těchto příkazů není možné v okamžiku jich dojití na stanici železnice, která je povinna je provésti;		
b)jich provedení může rušiti provoz železnice nebo není možné z důvodů uvedených v § 5 článku 6 této Dohody;		
c)při změně stanice určení zboží jich provedení brání zákony a předpisy platné v zemích železnic zúčastněných na přepravě, zejména: celní, berní, finanční a jiné předpisy správní;		
d)při změně stanice určení hodnota zboží nekryje všechny výdaje přepravy do nové stanice určení, ledaže částka těchto výdajů bude ihned zaplacena nebo zajištěna.		
§ 2. V případech uvedených v § 1 tohoto článku je železnice povinna podle možnosti ihned podati zprávu odesilateli nebo příjemci o překážkách, které nedovolují provedení jejich příkazů.
Nemohla-li železnice tyto překážky předvídati a začala prováděti odesilatelem nebo příjemcem ( § 5 článek 20 této Dohody) předepsané příkazy, odpovídá podle okolností případu odesilatel nebo příjemce za všechny z toho vzešlé následky.
§ 3. Přikázal-li odesilatel nebo příjemce podle § § 1 nebo 5 článku 20 této Dohody:
a)dodání zboží ve stanici na cestě, vybere se dovozné pouze za přepravu do této stanice; prošlo-li již zboží novou stanicí určení a železnice je vrací do této stanice, nebo vrací-li se zboží do odesílací stanice, vybere se kromě dovozného za přepravu do stanice, kde zboží bylo zadrženo, odděleně dovozné z této stanice do nové stanice určení nebo do odesílací stanice;		
b)zaslání zboží do nové stanice určení, ležící dále za původní stanicí určení, nebo zaslání zboží do nové stanice určení, která neleží na původní přepravní cestě zboží, vybere se dovozné odděleně do původní stanice určení nebo do stanice, kde bylo zboží zadrženo, a z těchto stanic do nové stanice určení.		
§ 4. Železnice je oprávněna žádati náhradu výdajů vzešlých prováděním dodatečných příkazů zmíněných v § § 1 a 5 článku 20 této Dohody, pokud tyto výdaje nevznikly vinou železnice. Příslušné vedlejší poplatky za změnu přepravní smlouvy se vybírají při podání příkazu nebo váznou na zboží.
§ 5. Vznikne-li prováděním dodatečného příkazu odesilatelova nebo příjemcova ( § 5 článku 20 této Dohody) zdržení v přepravě nebo v dodání zboží bez zavinění železnice, vybírá se po dobu zdržení zdržné nebo skladištné podle místních tarifů.
 
Čl.22.
 
Přepravní překážky
 
§ 1. Vyskytnou-li se při zahájení nebo při pokračování v přepravě zboží překážky, železnice sama rozhodne, je-li třeba v odesilatelově zájmu si vyžádati od něho návrh nebo je-li výhodnější přepraviti zboží dále po změněné cestě přepravní. Železnice má právo požadovati dovozné po jiné cestě a užije příslušné dodací lhůty i tehdy, je-li tato lhůta delší než lhůta po původní cestě přepravní, ledaže by bylo lze přičísti vinu železnici.
§ 2. Není-li jiné cesty přepravní nebo není-li možné z jiných příčin v přepravě pokračovati, vyžádá si železnice odesilatelovy návrhy.
Železnice není povinna si vyžádati návrhy při krátkodobých překážkách, které vznikly pro okolnosti zmíněné v § 5 článku 6 této Dohody.
§ 3. Odesilatel, který byl zpraven o přepravní překážce, může upustiti od přepravní smlouvy, je však povinen zaplatiti železnici podle okolností buď dovozné za projetou trať nebo výdaje za přípravu k přepravě, jakož i všechny jiné výdaje, které jsou stanoveny v tarifech, pokud nelze přičísti vinu železnici.
 
§ 4. Odesilatelovy návrhy zmíněné v tomto článku musí býti učiněny prostřednictvím odesílací stanice.
§ 5. Při nastalé přepravní překážce činí odesilatel návrhy podle článku 20 této Dohody. Odesilatel však může v tomto případě dáti v libovolné písemné formě, dbaje ustanovení § 2 článku 7 této Dohody, návrh na změnu přepravní cesty nebo zadržení zboží bez předložení druhopisu nákladního listu. Odpovědnost za takový návrh má odesilatel.
§ 6. Pomine-li přepravní překážka před příchodem odesilatelova návrhu, odešle se zboží do stanice určení, aniž se vyčká tohoto návrhu, a odesilatel se o tom ihned zpraví. Došel-li návrh odesilatelův v okamžiku pominutí přepravní překážky, provede se tento návrh.
§ 7. Nedojdou-li od odesilatele, který byl zpraven o přepravní překážce, žádné proveditelné návrhy do 8 dnů a u zboží podléhajícího rychlé zkáze do 4 dnů po odeslání zprávy, jedná se se zbožím podle vnitřních předpisů železnice, na které bylo zboží zadrženo.
Hrozí-li zkáza zboží, které se rychle kazí, jedná s ním železnice, na které vznikla přepravní překážka, podle vnitřních předpisů, aniž by vyčkala uplynutí čtyřdenní lhůty.
§ 8. Všechny poplatky spojené s prováděním návrhů při přepravních překážkách váznou na zboží.
§ 9. Předpisy článku 21 této Dohody platí též při nastalých přepravních překážkách.
§ 10. Vznikla-li přepravní překážka při provádění příjemcova dodatečného příkazu daného podle § 5 článku 20 této Dohody, musí železnice zpraviti o této překážce příjemce, který dal dodatečný příkaz.
 
Čl.23.
 
Překážky při dodání
 
§ 1. Vzniknou-li překážky při dodání zboží, je stanice určení povinna uvědomiti o tom ihned telegraficky prostřednictvím odesílací stanice odesilatele a vyžádati si jeho návrhy.
Odesilatel může navrhnouti v nákladním listu, aby v případě, že vznikne překážka při dodání, bylo mu zboží ihned vráceno. S výjimkou tohoto případu nemůže býti zboží vráceno odesilateli bez jeho návrhu.
Odesilatel musí býti rovněž telegraficky zpraven přímo, požádá-li o to v nákladním listu. V obou případech váznou výdaje na zboží.
§ 2. Odesilatelův návrh musí býti dán prostřednictvím odesílací stanice.
Byla-li zpráva o překážce při dodání podána odesilateli podle odstavce 3 § 1 tohoto článku přímo, může odesilatel poslati svůj návrh stanici určení též přímo. V tomto případě může odesilatel napsati svůj návrh na došlou písemnou zprávu o překážce při dodání nebo může tuto zprávu připojiti k návrhu.
§ 3. Odesilatelovy návrhy při nastalé překážce při dodání se dávají podle článku 20 této Dohody. Odesilatel může však v tomto případě dáti návrh v libovolné písemné formě dbaje ustanovení § 2 článku 7 této Dohody.
Odmítl-li příjemce přijmouti zboží, může dáti odesilatel návrh bez předložení druhopisu nákladního listu.
§ 4. Odvolá-li příjemce své odmítnutí přijmouti zboží, bude mu zboží vydáno, nedostala-li stanice určení jiných návrhů odesilatelových. O tomto výdeji bude odesilatel ihned zpraven doporučeným dopisem, při čemž výdaj za zprávu vázne na zboží.
§ 5. Nedojdou-li od odesilatele, který byl zpraven o překážce při dodání, do 8 dnů a u zboží podléhajícího rychlé zkáze do 4 dnů po odeslání jemu zprávy žádné proveditelné návrhy, nutno v takovém případě postupovati podle zákonů a předpisů platných na železnici určení.
Hrozí-li zkáza zboží, které se rychle kazí, jedná s ním železnice, na které vznikla překážka při dodání, podle vnitřních předpisů, aniž by vyčkala uplynutí 4denní lhůty.
Bylo-li zboží prodáno, prodejní výtěžek se vydá odesilateli po srážce poplatků váznoucích na zboží. Jestliže prodejní výtěžek nekryje poplatky váznoucí na zboží, je povinen odesilatel zaplatiti rozdíl.
§ 6. Všechny poplatky vzniklé prováděním příkazů v případech překážek při dodání váznou na zboží.
§ 7. Předpisy článku 21 této Dohody platí také při vzniku překážek při dodání.
§ 8. Vznikla-li překážka při dodání ve stanici určení, kterou uvedl příjemce zásilky ve svém dodatečném příkaze podle § 5 článku 20 této Dohody, je tato stanice povinna zpraviti o přepravní překážce příjemce, který dal dodatečný příkaz.
 
ODDÍL V
Zajištění práv železnice
 
Čl.24.
 
Zástavní právo železnice
 
§ 1. K zajištění všech pohledávek z přepravní smlouvy má železnice zástavní právo na zboží. Toto právo trvá potud, pokud je zboží v držení železnice nebo třetí osoby zastupující železnici.
§ 2. Účinky zástavního práva se řídí zákony a předpisy té země, kde se zboží dodává.
 
ODDÍL VI
Odpovědnost železnic
 
Čl.25.
 
Společná odpovědnost železnic
 
§ 1. Železnice, která přijala zboží k přepravě zároveň s nákladním listem, odpovídá za provedení přepravy na celé cestě až do dodání zboží.
Každá následující železnice přejímajíc zboží zároveň s nákladním listem, vstupuje tím v příslušnou přepravní smlouvu a přijímá na sebe vznikající z toho závazky bez újmy ustanovení § 2 článku 38 této Dohody týkající se železnice určení.
§ 2. Odpovědnost železnice podle této Dohody zaniká ve stanici určení označené v příslušném sloupci nákladního listu.
 
Čl.26.
 
Rozsah odpovědnosti
 
§ 1. Železnice odpovídá za podmínek stanovených v tomto oddílu za překročení dodací lhůty u zboží a za škodu vzniklou jeho úplnou nebo částečnou ztrátou nebo poškozením v době od přijetí jeho k přepravě do dodání.
§ 2. Železnice je zbavena odpovědnosti za úplnou nebo částečnou ztrátu zboží nebo za jeho poškození, dokáže-li, že škoda byla způsobena zaviněním oprávněného příkazce, nebo jeho příkazem, který nevyplývá ze zavinění železnice, nebo vlastní vadností zboží (vnitřní zkázou a obyčejným vysýcháním, prosakováním a pod.) nebo okolnostmi, které železnice nemohla odvrátiti a které odstraniti nebylo v její moci.
§ 3. Železnice je též zbavena odpovědnosti za překročení dodací lhůty u zboží, dokáže-li, že překročení bylo způsobeno okolnostmi, které železnice nemohla odvrátiti a které odstraniti nebylo v její moci.
§ 4. Železnice neodpovídá za jednání svých zaměstnanců, kteří provádějí odesilatelům a příjemcům zboží na jejich žádost úkony, k nimž železnice není povinna.
 
Čl.27.
 
Obmezení odpovědnosti za škody,
které mohou vzniknouti ze zvláštních příčin
 
§ 1. Železnice neodpovídá za škody, které vzniknou z jedné nebo několika z níže uvedených příčin:
a)z nebezpečí pro zboží souvisícího s jeho přepravou v otevřeném voze, jestliže se tak přepravuje podle tarifních ustanovení odesílací železnice nebo podle dohody sjednané s odesilatelem a poznamenané v nákladním listu;		
b)z nebezpečí vznikajícího tím, že bylo použito obalu, který neodpovídá vlastnostem zboží, že obal chybí nebo je nedostatečný u zboží, které, není-li řádně zabaleno, je pro své vlastnosti vydáno ztrátě nebo poškození;		
c)z nebezpečí souvisícího s nakládáním nebo vykládáním nebo vadným naložením u zboží, které bylo nakládáno odesilatelem nebo vykládáno příjemcem podle tarifních ustanovení na přepravě zúčastněných železnic, nebo podle dohody sjednané s odesilatelem a poznamenané v nákladním listu, nebo podle zvláštní dohody s příjemcem;		
d)ze zvláštního nebezpečí pro zboží, které pro své vlastnosti podléhá úplné nebo částečné ztrátě, jako prosakováním, vysýcháním a roztroušením nad pravidelnou mez, nebo poškozením na př. lomem, rzí jakož i vnitřní přirozenou zkázou;		
e)z nebezpečí spojeného s tím, že odesilatel podal ku přepravě předměty z přepravy vyloučení s nesprávným, nepřesným nebo neúplným označením;		
f)z nebezpečí spojeného s tím, že odesilatel podal zboží připuštěné k přepravě podmínečně s nesprávným, nepřesným nebo neúplným označením nebo že nezachoval bezpečnostní opatření stanovené předpisy;		
g)	z nebezpečí pro zvířata, s nimiž je spojena jich přeprava po železnici;	
h)	z nebezpečí vznikajícího při přepravě živých zvířat a zboží bez průvodce v tom případě, jestliže podle předpisů této Dohody nebo podle podmínek dohody sjednané s odesilatelem uvedeným v nákladním listu musí býti taková přeprava uskutečněna s průvodcem;	
ch)	z toho, že odesilatelův průvodce doprovázející zboží neučinil nutná opatření k ochraně zboží.	
§ 2. Jestliže podle okolností případu se ukáže, že škody mohly vzniknouti z jedné nebo několika z příčin uvedených v § 1 tohoto článku, platí domněnka, že škody vznikly z těchto příčin, pokud oprávněný nedokáže opak.
Tato domněnka neplatí v případě uvedeném v bodu a) § 1 tohoto článku, jde-li o ztrátu celých kusů.
§ 3. Propůjčí-li železnice odesilateli na jeho výslovnou žádost plachty, nepřejímá tím větší odpovědnost než při přepravě zboží na otevřeném voze bez přikrytí plachtami, a to i v tom případě, kdy se přepravuje zboží, které se podle tarifních ustanovení nemůže přepravovati na otevřeném voze.
 
Čl.28.
 
Velikost náhrady za úplnou nebo částečnou ztrátu zboží
 
§ 1. Musí-li železnice podle předpisů této Dohody dáti náhradu za úplnou nebo částečnou ztrátu zboží, vypočítá se výše takové náhrady podle ceny uvedené v dodavatelově účtu, potvrzeném ministerstvem zahraničního obchodu nebo jinými příslušnými státními orgány země odesílací železnice.
Chybí-li dodavatelův účet, vypočítá se náhrada podle úřední ceny, kterou mělo zboží téhož druhu a jakosti v místě odeslání v době, kdy bylo přijato k přepravě.
Při úplné nebo částečné ztrátě zboží s udanou cenou zaplatí železnice udanou cenu, ne však více než skutečnou hodnotu zboží nebo jeho části podle odstavce 1 a 2 tohoto paragrafu.
§ 2. Kromě toho se nahradí dovozné, vedlejší poplatky, clo a jiné výdaje za přepravu ztraceného zboží nebo ztracené jeho části, nejsou-li započítány v jeho ceně nebo byly již zaplaceny. Náhrada další škody se však neposkytuje.
§ 3. Není-li podklad pro výpočet částek náhrady vyjádřen ve měně země, kde byla reklamace podána, musí býti proveden přepočet na měnu této země podle kursu dne a místa placení nebo způsobem sjednaným zvláštní dohodou mezi jednotlivými zeměmi, jichž železnice jsou zúčastněny na této Dohodě, což se uveřejní.
 
Čl.29.
 
Domněnka o ztrátě zboží.
Nalezení ztraceného zboží.
 
§ 1. Oprávněný může bez předložení dalších důkazů pokládat zboží za ztracené, nebylo-li dodáno příjemci nebo pro něho přichystáno do 30 dnů po uplynutí dodací lhůty, vypočtené podle článku 11 této Dohody.
§ 2. Ten, kdo má nárok na náhradu za ztracené zboží, může si při přejímání náhrady vymíniti ve stvrzence, aby byl ihned zpraven, bude-li zboží nalezeno do roka po vyplacení náhrady. O této žádosti musí mu býti vydáno potvrzení.
§ 3. Do 30 dnů po obdržení zprávy uvedené v § 2 tohoto článku může oprávněný žádati, aby mu zboží bylo dodáno v některé stanici na přepravní cestě; v tomto případě musí zaplatiti pouhé dovozné z odesílací stanice do stanice, kde zboží bude dodáno, a vrátiti přijatou jím částku náhrady podle okolností případu po odečtení dovozného, které bylo zahrnuto v této částce. Je mu zachováno právo podati reklamaci na náhradu za překročení dodací lhůty stanovené v článku 32 této Dohody.
§ 4. Nebyla-li učiněna ve stvrzence výhrada zmíněná v § 2 tohoto článku nebo nebyly-li ve 30 dnech dány návrhy zmíněné v 3 tohoto článku, jakož i bylo-li ztracené zboží nalezeno po uplynutí jednoho roku po vyplacení náhrady, má železnice právo naložiti s ním podle zákonů a předpisů své země.
 
Čl.30.
 
Obmezená odpovědnost při ztrátě váhy zboží
 
§ 1. U zboží, které pro své zvláštní vlastnosti podléhá za přepravy ztrátě váhy, odpovídá železnice nehledíc k délce přepravy jen za tu část ztráty z váhy, která přesahuje níže uvedenou mez:
a)	dvě procenta váhy u zboží tekutého nebo podaného k přepravě ve vlhkém stavu, jakož i u tohoto zboží:	
barvířské dřevo strouhané nebo mleté,
kůže,
tuky,
ryby sušené,
plodiny čerstvé,
zelenina čerstvá,
plodiny sušené nebo vyschlé,
žíně koňské,
kůra dřevěná,
sůl,
ovčí vlna,
štětiny prasečí,
kůže zpracované,
odpadky koží,
chmel,
rohy a paznehty,
tmel čerstvý,
kosti celé a mleté,
mýdlo a hutné oleje,
sladké dřevo,
tabákové listí, čerstvé a řezané,
šlachy zvířecí,
kořeny;
b)	jedno procento - u ostatního suchého zboží, které podléhá ztrátě váhy za přepravy.	
§ 2. Obmezení odpovědnosti zmíněné v § 1 tohoto článku se nepoužije, bude-li dokázáno, že ztráta váhy ve skutečnosti nemohla vzniknouti z příčin, které vysvětlují obvyklou ztrátu váhy.
§ 3. Přepravuje-li se několik kusů zboží jedním nákladním listem, vypočítá se přípustná mez ztráty zvlášť u každého kusu, byla-li váha jednotlivých kusů při přijetí zboží a jeho odeslání zapsána v nákladním listu nebo může-li býti jakýmkoli jiným způsobem zjištěna.
§ 4. Při úplné ztrátě zboží nebo ztrátě jednotlivých kusů se nesráží při výpočtu náhrady nic na ztrátu váhy.
§ 5. Tento článek neruší ustanovení uvedená v § 1 článku 27 této Dohody.
 
Čl.31.
 
Velikost náhrady za poškození zboží
 
§ 1. Při poškození zboží je železnice povinna zaplatiti částku, o kterou se znehodnotilo zboží, bez náhrady další škody.
§ 2. Za poškození zboží s udanou cenou zaplatí železnice náhradu odpovídající znehodnocení, ne však více než částku udané ceny.
§ 3. Náhrada však nesmí přesahovati:
a)	částku náhrady za úplnou ztrátu, je-li poškozením znehodnocena celá zásilka;	
b)	částku náhrady za ztrátu znehodnocené části, je-li poškozením znehodnocena pouze část zásilky.	
 
Čl.32.
 
Velikost náhrady za překročení dodací lhůty u zboží
 
§ 1. Při překročení dodací lhůty je železnice povinna zaplatiti jako náhradu desetinu dovozného za každou desetinu, o kterou byla překročena dodací lhůta, nedokáže-li oprávněný, že tímto překročením vznikla škoda.
Necelé desetiny dodací lhůty se počítají za celé. Částka náhrady nesmí však převyšovati polovinu dovozného.
§ 2. Bude-li dokázáno, že překročením vznikla škoda, výše příslušné částky náhrady nesmí převyšovati celé dovozné.
§ 3. Při náhradě za úplnou ztrátu zboží nemohou býti požadovány částky, zmíněné v § § 1 a 2 tohoto článku.
Při částečné ztrátě zboží se vyplácí náhrada za překročení dodací lhůty, došlo-li k němu, za neztracenou část zboží.
Při poškození zboží se připočítává náhrada za překročení dodací lhůty, došlo-li k němu, k částce náhrady, uvedené v článku 31 této Dohody.
Celková náhrada podle § § 1 a 2 tohoto článku nemůže býti spolu s částkami podle článků 28 a 31 této Dohody vyšší než celková náhrada, která by příslušela při úplné ztrátě zboží.
§ 4. Dodací lhůty se počítají vždy za celou přepravní cestu zboží. Reklamace na náhradu za překročení dodací lhůty může býti uplatněna pouze tehdy, jestliže nebyla zachována celková dodací lhůta zboží.
 
Čl.33.
 
Udaná cena zboží
 
§ 1. Odesilatel musí udati při podeji k přepravě cenu tohoto zboží:
a)	zlata, stříbra a platiny;	
b)	drahokamů;	
c)	drahých kožišin - bobrů, modré lišky, hranostaje, kuny, norka, vydry, persiánu, tuleně, tuleně rounatého, stříbrné lišky, skunku, sobolu, jakož i výrobků z těchto kožišin;	
d)	filmů;	
e)	obrazů;	
f)	soch;	
g)	uměleckých děl;	
h)	starožitností.	
§ 2. Na přání odesilatelovo je dovoleno udati ceny jiného zboží podávaného k přepravě.
§ 3. Částka udané ceny zboží musí býti zapsána odesilatelem do nákladního listu ve sloupci "Udaná cena zboží" ve měně odesílací země a nesmí převyšovati skutečnou hodnotu tohoto zboží v místě odeslání podle odstavců 1 a 2 § 1 článku 28 této Dohody a u zboží, jež nemá cenu, nejvýše skutečnou hodnotu.
§ 4. Při přijetí zboží má odesílací železnice právo přezkoušeti, odpovídá-li výše udané ceny jeho hodnotě. Vznikne-li mezi železničními zaměstnanci a odesilatelem spor o výši udané ceny, rozhoduje tento spor přednosta odesílací stanice.
Nesouhlasí-li odesilatel zboží s rozhodnutím přednosty stanice, může si na svůj účet přizvati úředního znalce ze státních obchodních nebo průmyslových orgánů. Rozhodnutí znalce váže obě strany.
§ 5. Za udání ceny zboží vybírá každá železnice za přepravu po svých tratích vedlejší poplatek ve výši stanovené vnitřními předpisy a tarify.
Pro vybrání tohoto poplatku se přepočte částka udané ceny, vyjádřená ve měně odesílací země, na měnu průvozních zemí kursem platným v těchto zemích v den přepočtu, a na měnu země určení způsobem a za podmínek § 3 článku 28 této Dohody.
 
Čl.34.
 
Zjištění částečné ztráty nebo poškození zboží
 
§ 1. Objevila-li železnice částečnou ztrátu nebo poškození zboží nebo se tak domnívá, nebo tvrdí-li to oprávněný, je povinna bez průtahu, pokud možno v přítomnosti oprávněného, sepsati zápis, ve kterém musí býti zjištěn stav zboží a podle potřeby i jeho váha, jakož i, pokud je to možné, příčina a velikost škody a doba jejího vzniku. Žádá-li oprávněný opis tohoto zápisu, vydá mu jej železnice zdarma.
§ 2. Neuzná-li oprávněný skutečnosti uvedené v zápise, má právo žádati zjištění stavu a váhy zboží, jakož i příčiny a velikosti škody znalcem nebo soudem podle zákonů a předpisů té země, kde se takové zjištění provádí.
 
Čl.35.
 
Zúrokování náhrady
 
Ten, kdo má nárok na náhradu podle článků 28, 31 a 32 této Dohody, může žádati zaplacení úroků z částky mu přiznané jako náhrada za utrpěnou škodu.
Výše úroků a doba, za kterou se počítají, jsou stanoveny v § 9 článku 36 této Dohody.
 
ODDÍL VII
Reklamace, žaloby, soudní příslušnost, promlčení nároků
 
Čl.36.
 
Reklamace
 
§ 1. Reklamace z přepravní smlouvy musí býti podány písemně u jedné ze železnic, uvedených v článku 38 této Dohody.
§ 2. Právo podávati reklamaci přísluší osobám uvedeným v článku 37 této Dohody.
§ 3. Podává-li reklamaci odesilatel, musí předložiti druhopis nákladního listu. Podává-li reklamaci příjemce, musí předložiti nákladní list a při ztrátě zboží i nákladního listu - druhopis nákladního listu.
K reklamacím na vrácení poplatků zaplacených odesilatelem musí býti předložen kromě druhopisu nákladního listu výplatní účet vydaný podle § 4 článku 16 této Dohody.
§ 4. Nákladní list, druhopis nákladního listu, výplatní účet zmíněný v § 4 článku 16 této Dohody a jiné doklady, které oprávněný považuje za nutné připojiti ke své reklamaci, musí býti předloženy v prvopisech nebo v opisech, na žádost železnice řádně ověřených.
Při konečném vyřízení reklamace má železnice právo žádati předložení buď prvopisu nákladního listu nebo prvopisu druhopisu nákladního listu, aby v nich poznamenala vyřízení reklamace.
§ 5. K reklamacím úplné nebo částečné ztráty nebo poškození zboží musí býti předloženy též doklady o hodnotě zboží (na příklad dodavatelův účet) a při částečné ztrátě nebo poškození zboží také opisy zápisů, vydané železničními stanicemi.
§ 6. Podávají-li reklamace jiné osoby, než uvedené v článku 37 této Dohody, musí je doložiti prohlášením oprávněného na zvláštním listu, že souhlasí buď jen s podáním reklamace těmito osobami nebo též i s výplatou částek podle této reklamace železnicí těmto osobám. Toto prohlášení s podpisem, na žádost železnice ověřeným, musí odpovídati zákonným předpisům té země, u jejíž železnice byla reklamace podána; toto prohlášení zůstane u železnice.
§ 7. Reklamace musí býti podány:
na železnicích Albánie:
Hlavnímu ředitelství železnic, Tirana;
na železnicích Bulharska:
Ministerstvu dopravy, oddělení pro mezinárodní přepravy, Sofia;
na železnicích Maďarska:
Kanceláři pro kontrolu příjmů, vracení přeplatků a náhrady škod maďarských státních drah, Budapest;
 
na německé říšské dráze:
Generálnímu ředitelství říšské dráhy, Berlín;
na železnicích Polska:
Ústřední odúčtovací kanceláři zahraničních přeprav PKP Bydgoszcz hl. Dworcova 63;
na železnicích Rumunska:
Ministerstvu dopravy, Bukurešť;
na železnicích SSSR:
Správě mezinárodních přeprav ministerstva dopravy SSSR, Moskva;
na železnicích Československa:
Oblastnímu ředitelství ČSD, Praha.
§ 8. Železnice, oznamujíc reklamantovi částečné nebo úplné zamítnutí jeho reklamace, je povinna udati mu důvody, pro které byla reklamace zamítnuta, a zároveň vrátiti mu doklady k ní přiložené.
§ 9. Železnice je povinna ve lhůtě 90 dnů ode dne podání reklamace potvrzeného poštovním razítkem nebo stvrzenkou železnice o přijetí reklamace projednat reklamaci, dát reklamantovi odpověď a při úplném nebo částečném uznání nároku vyplatit mu přiznanou částku.
Je-li dána odpověď nebo částka vyplacena až po uplynutí 90 dnů ode dne podání reklamace, počítají se úroky z přiznaných částek ve výši 6% ročně, a to u reklamací přeplatku nikoliv ode dne, uvedeného v článku 17 této Dohody, nýbrž ode dne vybrání přeplatku, a u ostatních reklamací - ode dne podání reklamace. Ve všech případech se počítají úroky do dne poukazu peněz.
 
Čl.37.
 
Osoby, kterým přísluší právo podati reklamace
a žaloby na železnice
 
§ 1. Právo podati reklamaci a žalobu na vrácení částek, zaplacených podle přepravní smlouvy, přísluší pouze tomu, kdo je zaplatil.
§ 2. Právo podati ostatní reklamace a žaloby na železnici, které vyplývají z přepravní smlouvy, přísluší:
a)	odesilateli - potud, pokud má právo dávati dodatečné příkazy o zboží podle článku 20 této Dohody;	
b)příjemci - od okamžiku, kdy mu byl vydán nákladní list a při ztrátě zboží a nákladního listu - od okamžiku, kdy předložil druhopis nákladního listu. Při podání reklamace a žaloby musí odesilatel předložiti druhopis nákladního listu. Nemůže-li předložiti druhopis nákladního listu, může podati reklamaci a žalobu na železnici pouze se souhlasem příjemce zboží, nebo dokáže-li, že příjemce odmítl zboží přijmouti.		
§ 3. Žalobu může podati oprávněný teprve tehdy, když dříve podal reklamaci u jedné ze železnic, zmíněných v článku 38 této Dohody, a jestliže ve lhůtě 90 dnů podle § 9 článku 36 této Dohody železnice:
a)	zamítla uznati nároky uplatněné reklamací úplně nebo částečně; nebo	
b)	neprovedla výplatu při úplném nebo částečném uznání nároku; nebo	
c)	nedala odpověď o zamítnutí nároků uplatněných reklamací nebo o úplném nebo částečném uznání těchto nároků.	
 
Čl.38.
 
Železnice, u nichž lze reklamovati a jež lze žalovati.
Příslušnost.
 
§ 1. Reklamace na vrácení částky zaplacené podle přepravní smlouvy může býti podána u železnice, která tuto částku vybrala, nebo u železnice, v jejíž prospěch byla větší částka vybrána.
§ 2. Ostatní reklamace z přepravní smlouvy mohou býti podány jen u odesílací železnice, u železnice určení nebo u té železnice, na jejíž trati se udála příhoda, která je důvodem k reklamaci.
I v tom případě, kdy železnice určení nedostala zboží, může býti reklamace u ní podána.
§ 3. Oprávněný může podati reklamaci podle své volby u jedné ze železnic uvedených v § 1 a § 2 tohoto článku. Toto právo volby zaniká okamžikem podání reklamace.
§ 4. Žalobce je oprávněn podati žalobu u soudu té země, u jejíž železnic byla podána reklamace.
§ 5. Žaloba může býti podána toliko u příslušného soudu země, jíž náleží žalovaná železnice.
Poznámka k článku 38: Pod slovem "železnice" rozumí se v každé zemi všechny železnice, které jsou uvedeny v Příloze čís. 1 k této Dohodě.
 
Čl.39.
 
Zánik práva na podání reklamace a žaloby proti železnici
ze smlouvy přepravní
 
§ 1. Odběrem zboží oprávněným zaniká právo k podání reklamace a žaloby proti železnici z příslušné přepravní smlouvy s výjimkou případů, uvedených v § 2 tohoto článku.
§ 2. Právo k reklamaci a k žalobě nezaniká:
1.při překročení dodací lhůty u zboží, byly-li podány u jedné ze železnic jmenovaných v článku 38 této Dohody do 60 dnů, den odběru zboží v to nečítajíc;		
2.	při částečné ztrátě nebo poškození zboží:	
a) jestliže ztráta nebo poškození byly zjištěny před odběrem zboží oprávněným příkazcem podle článku 34 této Dohody;
b) jestliže sepsání zápisu nebo zjišťování, k nimž mělo dojíti podle článku 34 této Dohody, nebyly provedeny pouze vinou železnice;
3.	při zevně neznatelných vadách, které byly zjištěny teprve po odběru zboží oprávněným, jsou-li zároveň splněny tyto podmínky:	
a)	když železnice neumožnila oprávněnému přesvědčiti se ve stanici určení o stavu zboží;	
b)	když oprávněný požádal o zjištění stavu zboží podle článku 34 této Dohody ihned po objevení škody a nejpozději do tří dnů po odběru zboží;	
c)dokáže-li oprávněný, že škoda vznikla v době mezi přijetím zboží k přepravě a jeho dodáním;		
4.	při reklamacích a žalobách na vrácení zaplacených částek.	
§ 3. Oprávněný příkazce může odmítati odběr zboží, i když již přijal nákladní list a zaplatil přepravné, jestliže podle jeho žádosti železnice nezjistí zápisem tvrzenou jím škodu.
Výhrady učiněné při odběru zboží jsou neúčinné, nejsou-li uznány železnicí.
§ 4. Chybějí-li při dodání zboží některé z kusů označených v nákladním listu, může oprávněný příkazce poznamenati v potvrzení uvedeném v § 2 článku 15 této Dohody, že jednotlivé kusy, které musí býti přesně popsány, nebyly mu dodány.
 
Čl.40.
 
Promlčení nároků z přepravní smlouvy
 
§ 1. Právo k reklamaci a k žalobě z přepravní smlouvy se promlčuje v jednom roce.
§ 2. Promlčecí lhůta se počíná:
a)	při reklamacích a žalobách na náhradu za částečnou ztrátu, poškození nebo za překročení dodací lhůty - dnem dodání zboží;	
b)při reklamacích a žalobách na náhradu za úplnou ztrátu - třicátým dnem po uplynutí dodací lhůty;		
c)při nárocích na placení nebo při reklamacích a žalobách na vrácení dovozného, vedlejších poplatků, přirážek nebo na opravu výpočtů při nesprávném užití tarifů nebo při chybách ve výpočtu - dnem konečného placení nebo, nebylo-li placeno, - dnem přijetí zboží k přepravě;		
d)při nárocích železnice na zaplacení částky, kterou zaplatil příjemce místo odesilatele nebo odesilatel místo příjemce a kterou železnice je povinna oprávněnému vrátiti, - dnem vrácení těchto částek;		
e)při reklamacích a žalobách na vyplacení částek získaných prodejem zboží - dnem prodeje;		
f)při nárocích na zaplacení doplatků požadovaných celnicí - dnem uplatnění těchto nároků celnicí. Den počátku lhůty promlčecí se nikdy do lhůty nepočítá.		
§ 3. Běh promlčecí lhůty se staví podáním písemné reklamace oprávněným u železnice podle článku 36 této Dohody. Běh této promlčecí lhůty pokračuje tím dnem, kdy železnice písemně odpověděla na reklamaci a vrátila doklady k ní přiložené, nebo neodpověděla na reklamaci ve lhůtě 90 dnů podle § 9 článku 36 této Dohody.
Předložiti důkazy o doručení reklamace nebo o odpovědi a o vrácení dokladů přísluší straně, která se těchto skutečností dovolává. Opakované reklamace týkající se téhož nároku promlčení nestaví.
§ 4. Promlčené nebo zaniklé nároky nemohou býti uplatňovány ani žalobou navzájem ani námitkami.
 
ODDÍL VIII
Vyúčtování a postih mezi železnicemi
 
Čl.41.
 
Vyúčtování mezi železnicemi
 
§ 1. Každá železnice, která při přijetí zboží k přepravě nebo při jeho dodání vybrala dovozné a jiné poplatky vyplývající z přepravní smlouvy, je povinna zaplatiti železnicím zúčastněným na přepravě podíly dovozného a jiných poplatků, jež na ně připadají.
§ 2. S výhradou svých práv proti odesilateli odpovídá odesílací železnice za dovozné a ostatní poplatky, které nevybrala, vzal-li je odesilatel v nákladním listu na sebe podle článku 16 této Dohody.
§ 3. Dodala-li železnice určení zboží, aniž vybrala při dodání dovozné a jiné poplatky, které vázly na zboží, odpovídá za zaplacení těchto poplatků ostatním železnicím s výhradou svých práv proti příjemci.
§ 4. Vyúčtování mezi železnicemi, vyplývající z této Dohody, se provádí podle odúčtovacích předpisů k Dohodám
a)	o přepravě zboží po železnicích v přímém mezinárodním styku (MGS) a	
b)	o přepravě cestujících a cestovních zavazadel po železnicích v přímém mezinárodním styku (MPS),	
sjednaných mezi železnicemi zúčastněnými na této Dohodě.
 
Čl.42.
 
Postih při náhradě za úplnou nebo částečnou ztrátu
nebo za poškození zboží
 
Železnice, která zaplatila podle ustanovení této Dohody náhradu za úplnou nebo částečnou ztrátu nebo za poškození zboží, má právo postihu (regresu) proti druhým na přepravě zúčastněným železnicím podle těchto ustanovení:
a)	železnice, která škodu zavinila, odpovídá za ni výlučně;	
b)	byla-li škoda zaviněna několika železnicemi, odpovídá každá z nich za škodu, kterou způsobila. Ukáže-li se v daném případě rozdělení odpovědnosti nemožným, rozdělí se náhrada mezi železnice, které škodu zavinily, podle zásad, uvedených v bodu c);	
c)nemůže-li býti dokázáno, že škoda byla zaviněna jednou nebo několika železnicemi, rozdělí se odpovědnost mezi zúčastněné železnice u každé jednotlivé zásilky podle poměru tarifních kilometrů skutečně projetých touto zásilkou po železnicích, zúčastněných na její přepravě.		
 
Čl.43.
 
Postih při náhradě za překročení dodací lhůty
u zboží
 
§ 1. Ustanovení uvedená v článku 42 této Dohody platí též při placení náhrady za překročení dodací lhůty u zboží. Vzniklo-li překročení na několika železnicích, rozdělí se náhrada mezi tyto železnice poměrně podle zpoždění nastalého na železnicích každé země, zúčastněných na této přepravě.
§ 2. Dodací lhůty, uvedené v článku 11 této Dohody, se rozdělí mezi železnice zúčastněné na přepravě takto:
a)	výpravní lhůta se rozdělí stejným dílem mezi odesílací železnici a železnici určení;	
b)	přepravní lhůta se rozdělí podle poměru tarifních vzdáleností projetých zbožím mezi každou ze zúčastněných železnic.	
 
§ 3. Přirážky ke lhůtám dodacím se přidělí té železnici, která má na ně právo.
§ 4. Časový úsek od okamžiku podeje zboží k přepravě do okamžiku začátku běhu dodací lhůty se připočítává jen odesílací železnici.
§ 5. Shora uvedených ustanovení se užije pouze tehdy, když nebyla zachována celková dodací lhůta.
 
Čl.44.
 
Řízení při postihu
 
Železnice, proti které je uplatňován postih, nemá práva uplatňovati námitky proti řádnosti placení železnicí, která vede postih, byla-li náhrada určena soudem a byl-li jí spor opověděn a měla možnost do něho vstoupiti.
 
Čl.45.
 
Příslušnost při postizích
 
Sporný postihový nárok přísluší projednat podle uvážení dotčené železnice konferenci podle této Dohody nebo žalobou u soudu v místě sídla železnice, proti které je postih veden.
 
ODDÍL IX
Všeobecná ustanovení
 
Čl.46.
 
Užití vnitřních zákonů a předpisů
 
Není-li v této Dohodě potřebných ustanovení pro mezinárodní přepravy, užije se vnitřních zákonů a předpisů platných v každé ze zemí.
 
Čl.47.
 
Doplňující dohody, předpisy a pokyny
 
Odevzdávku a překládání zboží, odevzdávku vozů a výměnu dvojkolí na jiný rozchod, podmínky pro vzájemné používání vozů a jiné otázky vznikající při provádění mezinárodních přeprav podle této Dohody upravují zvláštní dohody, předpisy a pokyny, které sjednaly příslušné železnice zúčastněné na této Dohodě.
 
Čl.48.
 
Změny a doplňky Dohody
 
§ 1. Tato Dohoda může býti kdykoli měněna nebo doplněna. Změny a doplňky této Dohody, přijaté ústředními úřady železnic zúčastněných na Dohodě, se uveřejňují podle vnitřních zákonů země, jejíž železnice jsou zúčastněny na této Dohodě.
§ 2. Den počátku účinnosti změn a doplňků Dohody, který stanoví vedoucí správa, musí býti uveden v uveřejnění.
§ 3. Změny a doplňky musí býti uveřejněny:
a)	v případě ztížení přepravních podmínek pro uživatele přepravy - alespoň 30 dní;	
b)	v ostatních případech - alespoň jeden den, a to v obou případech přede dnem jich vstupu v účinnost.	
 
Čl.49.
 
Vedoucí správa
 
Aby bylo ulehčeno a zajištěno provádění této Dohody, volí ústřední úřady železnic zúčastněných na této Dohodě ze svého středu vedoucí správu, jejíž činnost je upravena Řádem připojeným k této Dohodě (Příloha čís. 2).
 
Čl.50.
 
Přijetí nových členů
 
Přijetí železnic jiných zemí, jichž ústřední úřady podaly vedoucí správě příslušnou přihlášku, provede vedoucí správa, nedojdou-li od ústředních úřadů železnic zúčastněných na této Dohodě do tří měsíců od podání přihlášky námitky.
Má-li námitky třebas jen jeden z ústředních úřadů železnic zúčastněných na Dohodě, bude otázka projednána na konferenci účastníků této Dohody.
 
Čl.51.
 
Počátek účinnosti a doba platnosti Dohody
 
Tato Dohoda vstupuje v účinnost po uplynutí šesti měsíců po tom, kdy vedoucí správa dostala poslední oznámení o přijetí této Dohody příslušnými úřady zemí, jichž železnice jsou jejími účastníky.
Dohoda se sjednává na neurčitou dobu; každá strana může kdykoli vzdáti se účasti na Dohodě, uplynulo-li 6 měsíců ode dne, kdy o tom podá oznámení vedoucí správě pro provádění této Dohody.
Tato Dohoda je sepsána v ruském jazyku s připojením překladu v jazyku německém.
Ruské znění je závazné.
Tato Dohoda, která nabyla platnosti podle usnesení Varšavské železniční konference dne 6. prosince 1950, vstupuje v účinnost dne 1. listopadu 1951 zároveň s vypracovaným na podkladě této Dohody Jednotným transitním tarifem, předpisy pro přepravu nebezpečného zboží, předpisy o používání vozů, odúčtovacími předpisy a služebním předpisem, které byly přijaty na železniční konferenci v Budapešti dne 10. července 1951.
 
Tuto Dohodu podepsali zástupci:
 
Ministerstva dopravy, pošty a telegrafu
Lidové republiky Albanie.
Babani M.
 
Ministerstva dopravy
Lidové republiky Bulharska.
Simeonov N.
 
Ministerstva dopravy a pošt
Maďarské lidové republiky.
Vermessy
 
Ministerstva dopravy
Německé demokratické republiky.
Lindeman H.
 
Ministerstva železnic
Polské republiky.
Gottesmann L.
 
Ministerstva dopravy
Rumunské lidové republiky.
Mondoc G.
 
Ministerstva dopravy
Svazu sovětských socialistických republik.
Sujazov J. G.
 
Ministerstva dopravy
Československé republiky.
Habenicht A.