PŘÍLOHA B

USTANOVENÍ O DOPRAVNÍCH PROSTŘEDCÍCH A O PŘEPRAVĚ

ČÁST  8

Požadavky na osádky vozidel, jejich výbavu,
provoz a průvodní doklady

KAPITOLA  8.1

VŠEOBECNÉ  POŽADAVKY  NA  DOPRAVNÍ  JEDNOTKY
A  JEJICH  VYBAVENÍ

8.1.1	Dopravní jednotky

Dopravní jednotka naložená nebezpečnými věcmi nesmí mít v žádném případě více než jeden přívěs (nebo návěs).

8.1.2		Průvodní doklady

8.1.2.1	Kromě dokladů vyžadovaných jinými předpisy musí být dopravní jednotka vybavena těmito doklady:

(a)	nákladními listy předepsanými v 5.4.1, které zahrnují všechny přepravované nebezpečné věci a, pokud je to vhodné, osvědčení o naložení  kontejneru předepsané v 5.4.2;

(b)	písemnými pokyny předepsanými v 5.4.3, které se vztahují na všechny přepravované nebezpečné věci;

(c)	kopií hlavního textu zvláštní(ch) dohody (dohod) uzavřené (uzavřených) podle kapitoly 1.5, pokud jde  o přepravu prováděnou na základě takové (takových) dohody  (dohod).

8.1.2.1.2	Stanoví-li tak ustanovení ADR, musí být  dopravní jednotka vybavena ještě těmito dalšími doklady:

(a)	osvědčením o schválení uvedeným v 9.1.2 pro každou  dopravní jednotku nebo vozidlo této dopravní jednotky;

(b)	osvědčením o školení řidiče, které je předepsáno v  8.2.1;

(c)	povolením opravňujícím k provedení přepravy, jak je předepsáno v 5.4.1.2.1 (c), 5.4.1.2.3.3, 2.2.41.1.13 a 2.2.52.1.8.

8.1.2.3		Písemné pokyny předepsané v 5.4.3 musí být uloženy v kabině řidiče takovým způsobem, aby je bylo možno snadno nalézt. Dopravce musí zajistit, aby dotyční řidiči pokynům  rozuměli a byli schopni je správně použít.

8.1.2.4		Písemné pokyny, které se nevztahují  na věci, které jsou naloženy ve vozidle, musí být uloženy  odděleně od náležitých dokumentů tak, aby se předešlo jejich  záměně.

8.1.3		Označování

Dopravní jednotky přepravující nebezpečné věci musí být označeny podle kapitoly 5.3.

8.1.4		Hasicí přístroje

8.1.4.1	Následující ustanovení se vztahují na dopravní jednotky přepravující jiné nebezpečné věci než ty, které jsou zmíněny v 8.1.4.2:

(a)	Každá dopravní jednotka musí být vybavena alespoň jedním přenosným hasicím přístrojem pro třídy hořlavosti A, B a C s obsahem nejméně 2 kg suchého prášku (nebo s odpovídajícím  obsahem jiné vhodné hasicí látky) vhodným pro hašení  požáru motoru nebo kabiny dopravní jednotky; 

(b)	Dodatečně se vyžaduje vybavení:
(i)	pro dopravní jednotky o největší povolené hmotnosti větší než 7,5 tuny jedním nebo více přenosnými hasicími přístroji pro třídy hořlavosti1 A, B a C s celkovým obsahem nejméně 12 kg suchého prášku (nebo s odpovídajícím obsahem jiné vhodné hasicí látky), z nichž alespoň jeden musí mít obsah nejméně 6 kg;

(ii)	pro dopravní jednotky o největší povolené hmotnosti větší než 3,5 tuny, nejvýše však 7,5 tuny, jedním nebo více přenosnými hasicími přístroji pro třídy hořlavosti1 A, B a C s celkovým obsahem nejméně 8 kg suchého prášku (nebo s odpovídajícím obsahem jiné vhodné hasicí látky), z nichž alespoň jeden musí mít obsah nejméně 6 kg.

(iii)	pro dopravní jednotky o největší povolené hmotnosti nejvýše 3,5 tuny jedním nebo více přenosnými hasicími přístroji pro třídy hořlavosti1 A, B a C s celkovým obsahem nejméně 4 kg suchého prášku (nebo s odpovídajícím obsahem jiné vhodné hasicí látky);

c)	Obsah hasicího přístroje (hasicích přístrojů) vyžadovaný pod písmenem (a) může být odečten od nejnižšího celkového obsahu hasicích přístrojů vyžadovaného pod písmenem (b).

8.1.4.2		Dopravní jednotky přepravující nebezpečné věci podle pododdílu 1.1.3.6 musí být vybaveny jedním přenosným hasicím přístrojem pro třídy hořlavosti1 A, B a C s obsahem nejméně 2 kg suchého prášku (nebo s odpovídajícím obsahem jiné vhodné hasicí látky).

8.1.4.3	Hasicí látka musí být vhodná pro použití na vozidle a musí splňovat příslušné požadavky normy EN 3 Přenosné hasicí přístroje, částí 1 až 6 (EN 3-1:1996, EN 3-2:1996, EN 3-3:1994, EN 3-4:1996, EN 3-5:1996, EN 3-1:1995).

Jestliže je vozidlo vybaveno pevným hasicím přístrojem pro hašení požáru v motoru, automaticky nebo snadno uváděným v činnost, přenosný hasicí přístroj nemusí být vhodný pro hašení požáru v motoru. Hasicí látky musí být takové, aby nebyly náchylné k uvolňování jedovatých plynů do kabiny řidiče nebo vlivem horka způsobeného požárem.

8.1.4.4		Přenosné hasicí přístroje podle ustanovení 8.1.4.1 musí být  opatřeny plombou, která umožňuje ověřit, že jich nebylo použito. Kromě toho musí být opatřeny značkou osvědčující, že  odpovídají normě uznávané příslušným orgánem, jakož i nápisem udávajícím alespoň datum (měsíc, rok) příští periodické kontroly nebo popřípadě maximální dovolenou dobu používání.

Hasicí přístroje se musí podrobovat periodickým kontrolám podle uznávaných vnitrostátních norem, aby byla zaručena jejich funkční bezpečnost.

8.1.4.5	Hasicí přístroje musí být na dopravní jednotce instalovány takovým způsobem, aby bylo snadno přístupné pro osádku vozidla. Instalace musí být provedena takovým způsobem, aby hasicí přístroje byly chráněny proti účinkům počasí a nebyla tak ovlivněna jejich funkční bezpečnost.

8.1.5		Další výbaba

Každá dopravní jednotka, kterou se přepravují nebezpečné věci, musí být vybavena:

(a)	Následující bezpečnostní výbavou pro všeobecné účely:

- 	pro každé vozidlo alespoň jedním zakládacím klínem, jehož rozměry odpovídají hmotnosti vozidla a průměru jeho kol;

-	dvěma stojacími výstražnými prostředky (např. reflexními kužely nebo trojúhelníky nebo blikajícími oranžovými svítilnami, které jsou nezávislé na elektrickém systému vozidla;

-	vhodnou fluoreskující výstražnou vestou nebo oděvem /např. jak je uvedeno v evropské normě EN 471) pro každého člena osádky vozidla;

-	jednou ruční svítilnou (viz též 8.3.4) pro každého člena osádky vozidla;

(b)	Respiračním ochranným přístrojem podle dodatečného požadavku S7 (viz kapitolu 8.5), pokud tento požadavek platí podle údaje ve sloupci (19) tabulky A kapitoly 3.2;

(c)	Osobními ochrannými pomůckami a výbavou, které jsou nezbytné pro dodatečná a/nebo zvláštní bezpečnostní opatření uvedená v písemných pokynech podle 5.4.3.

KAPITOLA  8.2

POŽADAVKY  NA  ŠKOLENÍ  OSÁDKY  VOZIDLA

8.2.1	Všeobecné požadavky na školení řidičů

8.2.1.1	Řidiči vozidel, jejichž nejvyšší povolená hmotnost přesahuje 3,5 t, přepravujících nebezpečné věci, řidiči vozidel uvedených v 8.2.1.3 a řidiči jiných vozidel uvedených v 8.2.1.4 musí být držiteli osvědčení vydaného  příslušným orgánem nebo jím pověřenou organizací, jímž se osvědčuje, že absolvovali školení a prošli úspěšně zkouškou ze zvláštních požadavků, které musí být splněny při přepravě nebezpečných věcí.

8.2.1.2	Řidiči vozidel uvedených v 8.2.1.1 musí absolvovat základní školení. Školení musí mít formu kursu schváleného příslušným orgánem. Jeho hlavním posláním je seznámit řidiče s riziky vznikajícími při  přepravě nebezpečných věcí a poskytnout jim základní  informace nezbytné pro minimalizaci pravděpodobnosti vzniku případné nehody, a pokud k ní dojde, umožnit jim provést  bezpečnostní opatření nezbytná pro jejich vlastní bezpečnost,  pro bezpečnost veřejnosti, pro ochranu životního prostředí a pro omezení následků nehody. Tento kurz, který musí zahrnovat rovněž individuální praktická cvičení, musí jako základní školení pro všechny kategorie řidičů obsahovat alespoň náplň stanovenou v 8.2.2.3.2.

8.2.1.3		Řidiči vozidel přepravujících nebezpečné věci v nesnímatelných nebo snímatelných cisternách s vnitřním objemem větším než 1 m3, řidiči bateriových vozidel s celkovým vnitřním objemem větším než 1 m3 a řidiči vozidel přepravujících nebezpečné věci na dopravní jednotce v cisternových kontejnerech, přemístitelných cisternách a MEGC s vnitřním objemem každé(ho) z nich větším než 3 m3 musí absolvovat specializační kurz pro přepravu v cisternách, jehož náplň musí být nejméně taková, jaká je uvedena v 8.2.2.3.3.

8.2.1.4		Bez ohledu na největší povolenou hmotnost vozidla řidiči vozidel přepravujících nebezpečné látky nebo předměty třídy 1 (viz dodatečný požadavek S1 v kapitole 8.5) nebo určité radioaktivní látky (viz zvláštní ustanovení S11 a S12 v kapitole 8.5) musí absolvovat specializační kurzy, jejichž náplň musí být nejméně taková, jaká je uvedena v 8.2.2.3.4 nebo 8.2.2.3.5.

8.2.1.5		Příslušným zápisem v osvědčení prováděným každých pět let příslušným orgánem nebo jím pověřenou organizací musí být řidič schopen prokázat, že v průběhu roku předcházejícího datu skončení platnosti svého osvědčení absolvoval obnovovací školení a složil úspěšně odpovídající zkoušky. Nová lhůta platnosti začíná datem skončení předchozí platnosti osvědčení.

8.2.1.6 	První nebo obnovovací základní školení a první nebo obnovovací specializační školení mohou mít formu rozšířených kurzů provedených najednou toutéž školicí organizací.

8.2.1.7		První školení, obnovovací školení, praktická cvičení a zkoušky, jakož i úloha příslušných orgánů musí odpovídat ustanovením dodatku uvedeným v 8.2.2.

8.2.1.8		Všechna osvědčení o školení odpovídající požadavkům tohoto odddílu a vydaná podle vzoru uvedeného v 8.2.2.8.3 příslušným  orgánem smluvní strany ADR nebo jím pověřenou organizací musí být uznávána během své doby platnosti příslušnými orgány ostatních smluvních stran ADR.

8.2.1.9		Osvědčení musí být vystaveno v jazyce nebo jednom z jazyků státu příslušného orgánu, který osvědčení vydal, nebo který pověřil organizaci, která je vydala, a pokud tímto jazykem není angličtina, francouzština nebo němčina, také v angličtině, francouzštině nebo němčině, pokud není stanoveno jinak dohodami uzavřenými mezi státy, kterých se  přeprava týká.

8.2.2.	Zvláštní požadavky na školení řidičů

8.2.2.1		Školení musí poskytovat nezbytné znalosti a dovednosti teoretickým školením a praktickými cvičeními. Znalosti musí být ověřeny zkouškou.

8.2.2.2		Školicí organizace musí zajistit, aby školitelé měli dobré znalosti a brali v úvahu vývoj v předpisech a požadavcích na školení týkající se přepravy nebezpečných věcí. Školení musí být praktické. Program školení musí odpovídat schválení, s náplní uvedenou v 8.2.2.3.2 až 8.2.2.3.5. První školení a obnovovací školení musí také zahrnovat individuální praktická cvičení (viz 8.2.2.4.5).

8.2.2.3	Struktura školení

8.2.2.3.1	První a obnovovací školení musí mít formu základního kurzu a, pokud je to předepsáno, specializačních kurzů.

8.2.2.3.2	Náplň základního kurzu musí obsahovat nejméně:
(a)	všeobecné předpisy vztahující se na přepravu nebezpečných věcí;
(b)	hlavní druhy nebezpečí;
(c)	informace o ochraně životního prostředí kontrolou pohybu odpadů;
(d)	preventivní a bezpečnostní opatření vhodná pro různé druhy nebezpečí;
(e)	co dělat v případě nehody (první pomoc, bezpečnost silničního provozu, základní znalosti o používání ochranných prostředků atd.);
(f)	označování nápisy, bezpečnostními značkami a velkými bezpečnostními značkami a oranžovými tabulkami;
(g)	co řidič během přepravy musí a co nesmí dělat;
(h)	účel a funkce technických zařízení na vozidlech;
(i)	zákazy společné nakládky do jednoho vozidla nebo do jednoho kontejneru;
(j)	bezpečnostní opatření při nakládce a vykládce nebezpečných věcí;
(k)	všeobecné informace týkající se právní odpovědnosti;
(l)	informace o provozu kombinované dopravy;
(m)	manipulaci a uložení kusů (ve vozidle).
8.2.2.3.3	Náplň specializačního kurzu pro přepravu v cisternách musí obsahovat nejméně:
(a)	chování vozidel při jízdě po silnici, včetně pohybů nákladu;
(b)	zvláštní požadavky týkající se vozidel;
(c)	všeobecné teoretické znalosti různých systémů plnění a vyprazdňování;
(d)	specifická dodatečná ustanovení vztahující se na používání těchto vozidel (osvědčení o schválení, schvalovací značení, označování velkými bezpečnostními značkami a oranžovými tabulkami atd.).
8.2.2.3.4	Náplň specializačního kurzu pro přepravu látek a předmětů třídy 1 musí obsahovat nejméně:
(a)	zvláštní rizika, která jsou vlastní výbušninám a pyrotechnickým látkám a předmětům;
(b)	zvláštní požadavky týkající se společné nakládky látek a předmětů třídy 1.
8.2.2.3.5	Náplň specializačního kurzu pro přepravu radioaktivních látek třídy 7 musí obsahovat nejméně:
(a)	zvláštní rizika vzhledem k ionizujícímu záření;
(b)	zvláštní požadavky týkající se balení, manipulace, společné nakládky a uložení radioaktivních látek ve vozidle;
(c)	zvláštní opatření, která musí být učiněna při nehodě za přítomnosti radioaktivních látek.

8.2.2.4	Program prvního školení

8.2.2.4.1	Nejkratší časový rozsah teoretické části každého prvního kurzu nebo části rozšířeného kurzu musí být  následující:
Základní kurz	18 vyučovacích hodin 1
Speciální kurz pro přepravu v cisternách	12 vyučovacích hodin1
Speciální kurz pro přepravu látek a předmětů třídy 1	8 vyučovacích hodin
Speciální kurz pro přepravu radioaktivních látek třídy 7	8 vyučovacích hodin
8.2.2.4.2	Celkový časový rozsah rozšířeného kurzu může být stanoven příslušným orgánem, který musí dodržet časový rozsah základního kurzu a specializačního kurzu pro cisterny, ale může ho doplnit zkrácenými specializačními kurzy pro třídy 1 a 7.
8.2.2.4.3	Vyučovací hodina trvá zásadně 45 minut.
8.2.2.4.4	Za normálních okolností není dovoleno pro každý den kurzu více než 8 vyučovacích hodin.
8.2.2.4.5	Individuální praktická cvičení musí být prováděna v návaznosti na teoretické školení a musí zahrnovat nejméně první pomoc, hašení ohně a co dělat v případě poruchy nebo nehody.

8.2.2.5	Program obnovovacího školení

8.2.2.5.1	Obnovovací kurzy prováděné v pravidelných časových intervalech mají za cíl aktualizovat znalosti řidičů; musí zahrnovat novinky v oblasti techniky, právních předpisů a nebezpečných věcí.

8.2.2.5.2	Obnovovací kurzy musí být ukončeny před uplynutím časové lhůty uvedené v 8.2.1.5.

8.2.2.5.3	Časový rozsah každého obnovovacího kurzu musí být nejméně jeden den.

8.2.2.5.4	Za normálních okolností není dovoleno pro každý den kurzu více než 8 vyučovacích hodin.

8.2.2.6	Schvalování školení

8.2.2.6.1	Školicí kurzy musí být schváleny příslušným orgánem.

8.2.2.6.2	Toto schválení smí být vydáno pouze na žádost  předloženou písemně.

8.2.2.6.3	K žádosti o schválení musí být připojeny tyto doklady:

(a)	podrobný program školení upřesňující náplň výuky a uvádějící časový rozvrh a plánované vyučovací metody;

(b)	kvalifikace a obor činnosti vyučujících;

(c)	informace o místech konání kurzů a o učebních pomůckách, jakož i o prostředcích pro praktická cvičení;

(d)	podmínky pro účast na kurzech, např. počet účastníků.

8.2.2.6.4	Příslušný orgán musí organizovat dozor nad školením a zkouškami.

8.2.2.6.5	Schválení bude uděleno příslušným orgánem písemně při splnění těchto podmínek:

(a)	školení musí být prováděno v souladu s doklady připojenými k žádosti o schválení;

(b)	příslušný orgán si vyhrazuje právo vyslat pověřené osoby k účasti na školicích kurzech a zkouškách;

(c)	příslušný orgán musí být včas informován o době a místě konání jednotlivých školicích kurzů;

(d)	schválení může být odebráno, jestliže podmínky schválení nejsou plněny.

8.2.2.6.6.	Ve schvalovacím dokladu musí být uvedeno, zda se jedná o základní kurzy nebo specializační kurzy, nebo o první nebo obnovovací kurzy.

8.2.2.6.7	Jestliže školicí organizace po obdržení schválení školicího kurzu hodlá provést změny, které jsou závažné vzhledem k udělenému schválení, musí k tomu předem získat povolení od příslušného orgánu. Toto ustanovení se vztahuje zejména na změny týkající se programu školení.

8.2.2.7	Zkoušky

8.2.2.7.1	Zkoušky pro první základní kurz

8.2.2.7.1.1	Po ukončení školení, včetně praktických cvičení, musí být provedeny zkoušky základního kurzu.

8.2.2.7.1.2	Při zkoušce musí kandidát prokázat, že má znalosti, přehled a dovednosti potřebné pro výkon povolání řidiče vozidel přepravujících nebezpečné věci, které jsou náplní základního kurzu.

8.2.2.7.1.3	Pro tento účel musí příslušný orgán nebo zkušební orgán schválený příslušným orgánem připravit seznam otázek, které odpovídají bodům náplně uvedeným v 8.2.2.3.2. Otázky při zkoušce musí být vybrány z tohoto seznamu. Kandidáti nesmějí před zkouškou znát otázky vybrané pro zkoušku z tohoto seznamu.

8.2.2.7.1.4	Po ukončení rozšířeného kurzu může být uspořádána pouze jedna zkouška.

8.2.2.7.1.5	Každý příslušný orgán musí dohlížet na způsoby zkoušek.

8.2.2.7.1.6	Zkouška musí mít formu písemné zkoušky nebo kombinace písemné a ústní zkoušky. Každý kandidát musí dostat nejméně 25 písemných otázek. Doba trvání zkoušky musí být nejméně 45 minut. Otázky mohou být různého stupně obtížnosti a mohou být hodnoceny různou váhou.

8.2.2.7.2	Zkoušky pro první specializační kurzy pro přepravu v cisternách nebo pro přepravu výbušných látek a předmětů nebo radioaktivních látek

8.2.2.7.2.1	Po úspěšném složení zkoušky ze základního kurzu a po absolvování specializačního kurzu pro přepravu v cisternách nebo pro přepravu výbušných látek a předmětů nebo radioaktivních látek se může kandidát účastnit odpovídající zkoušky.

8.2.2.7.2.2	Zkouška musí být provedena a dohlížena stejným způsobem, jak je uvedeno v 8.2.2.7.1.

8.2.2.7.2.3	V každém specializačním kurzu musí být při zkoušce položeno nejméně 15 otázek.

8.2.2.7.3	Zkoušky pro obnovovací kurzy

8.2.2.7.3.1	Po absolvování obnovovacího kurzu se může kandidát zúčastnit odpovídající zkoušky.

8.2.2.7.3.2	Tato zkouška musí být provedena a dohlížena stejným způsobem, jak je uvedeno v 8.2.2.7.1.

8.2.2.7.3.3	V každém obnovovacím kurzu musí být při zkoušce položeno nejméně 15 otázek.

8.2.2.8	Osvědčení o školení řidiče

8.2.2.8.1	Podle 8.2.1.8 bude osvědčení vydáno:

(a)	po absolvování základního kurzu za podmínky, že kandidát úspěšně složil zkoušku podle 8.2.2.7.1;

(b)	případně po absolvování specializačního kurzu pro přepravu v cisternách nebo pro přepravu výbušných látek a předmětů nebo radioaktivních látek, nebo po získání znalostí uvedených ve zvláštních ustanoveních S1 a S11 v kapitole 8.5, za podmínky, že kandidát úspěšně složil zkoušku podle 8.2.2.7.2. 

8.2.2.8.2	Osvědčení bude prodlouženo, jestliže kandidát prokáže, že absolvoval obnovovací kurz podle 8.2.1.5 a že úspěšně složil zkoušku podle 8.2.2.7.3

8.2.2.8.3	Osvědčení musí mít formu dále uvedeného vzoru. Doporučuje se, aby tento doklad měl formát Evropského mezinárodního řidičského průkazu, tj. A7 (105 mm x 74 mm), nebo aby to byl dvojlist, který může být snadno  na tento formát složen. 

Vzor  osvědčení

8.2.3	Školení všech osob, kromě řidičů uvedených v 8.2.1, podílejících se na silniční přepravě nebezpečných věcí

Osoby, jejichž pracovní povinnosti se týkají silniční dopravy nebezpečných věcí, musí být podle kapitoly 1.3 vyškoleny o předpisech pro dopravu takových věcí podle své odpovědností a pracovní náplně. Tento požadavek se vztahuje na osoby, jako jsou zaměstnanci silničních dopravců nebo odesilatelů, personál provádějící nakládku a vykládku nebezpečných věcí, personál zasilatelů nebo nakládců a řidiči, kteří nejsou uvedeni v 8.2.1.

KAPITOLA  8.3
DALŠÍ  POŽADAVKY,  KTERÉ  MUSÍ  PLNIT  OSÁDKA  VOZIDLA 

8.3.1	Osoby

V dopravních jednotkách, jimiž se přepravují nebezpečné věci, je zakázáno přepravovat osoby kromě členů osádky vozidla.

8.3.2	Používání hasicích přístrojů

Osádka vozidla musí být řádně obeznámena s obsluhou hasicích přístrojů.

8.3.3	Zákaz otevírání kusů

Řidič ani žádný jiný člen osádky nesmí otevřít kus obsahující nebezpečné věci.

8.3.4	Přenosná osvětlovací zařízení

Vstup do vozidla s osvětlovacím tělesem s otevřeným ohněm je zakázán. Mimoto používaná osvětlovací tělesa nesmějí mít kovový povrch, který by mohl vyvolat jiskření.

8.3.5	Zákaz kouření

Při provádění ložných operací je zakázáno kouřit ve vozidlech a v jejich blízkosti.

8.3.6			Běh motoru při nakládce nebo vykládce

Během nakládky a vykládky musí být motor zastaven, kromě případů, kdy je nutno použít motoru pro pohon čerpadel nebo jiných zařízení pro nakládku nebo vykládku vozidla nebo kdy toto použití připouštějí právní předpisy státu, v němž se vozidlo nachází.

8.3.7		Používání parkovací brzdy

Žádná dopravní jednotka s nebezpečnými látkami nesmí stát bez zatažené parkovací brzdy.

KAPITOLA  8.4

POŽADAVKY  NA  DOZOR  NAD  VOZIDLY

Vozidla přepravující nebezpečné věci v množstvích uvedených ve zvláštních ustanoveních S1 (6) a S14 až S21 kapitoly 8.5 pro dané látky podle sloupce (19) tabulky A kapitoly 3.2 musejí být pod dozorem, nebo smějí být zaparkována bez dozoru v objektu dopravního nebo průmyslového závodu, který poskytuje plnou záruku bezpečnosti. Nejsou-li tyto možnosti parkování, může být vozidlo po vhodných bezpečnostních opatřeních zaparkováno na izolovaném místě odpovídajícím podmínkám stanoveným pod  písmeny (a), (b) nebo (c) níže:

(a)	parkoviště hlídané dozorcem, který byl informován o povaze nákladu a místě, kde se zdržuje řidič,

(b)	veřejné nebo soukromé parkoviště, na němž vozidlo nebude pravděpodobně vystaveno žádnému nebezpečí poškození jinými vozidly; nebo

(c)	vhodné volné prostranství situované stranou od veřejných pozemních komunikací a obývaných míst, které normálně neslouží veřejnosti jako cesta nebo shromaždiště.

Parkovišť uvedených pod písmenem (b) se smí použít jen v případě, že nejsou k dispozici parkoviště uvedená pod písmenem (a), a parkovišť uvedených pod písmenem (c) se smí použít, jen nejsou-li k dispozici parkoviště uvedená pod písmeny (a) a (b).

KAPITOLA  8.5

DODATEČNÉ  POŽADAVKY  NA  JEDNOTLIVÉ  TŘÍDY  NEBO  LÁTKY

Kromě požadavků kapitol 8.1 až 8.4 se na přepravu látek nebo předmětů, u nichž jsou ve sloupci (19) tabulky A kapitoly 3.2 příslušné odvolávky, vztahují ještě dále uvedené požadavky. V případě rozporu s požadavky kapitol 8.1 až 8.4 mají požadavky této kapitoly přednost.

S1:	Dodatečné požadavky na přepravu výbušných látek a předmětů (třída 1)

(1)	Zvláštní školení řidičů

(a)	Bez ohledu na největší povolenou hmotnost vozidla se požadavky uvedené v oddílu 8.2.1 vztahují na řidiče vozidel přepravujících látky nebo předměty třídy 1;
(b)	Řidiči vozidel přepravujících látky nebo předměty třídy 1 musí absolvovat specializační kurz obsahující nejméně náplň uvedenou v 8.2.2.3.4;
(c)	Jestliže podle jiných předpisů platných ve státě smluvní strany řidič již absolvoval rovnocenné školení v odlišném režimu nebo pro odlišný účel zahrnující náplň uvedenou v odstavci (b), může mu být absolvování speciálního kurzu buď částečně, nebo úplně prominuto.

(2)	Úřední osoba

Příslušný orgán smluvní strany ADR může na náklady dopravce požadovat, aby ve vozidle byla přítomna schválená úřední osoba, pokud to stanoví jeho vnitrostátní předpisy.

(3)	Zákaz ohně a otevřeného plamene

Použití ohně nebo otevřeného plamene je zakázáno ve vozidlech přepravujících látky a předměty třídy 1, v jejich blízkosti a během nakládky a vykládky těchto látek a předmětů.

(4)	Místa nakládky a vykládky

(a)	Je zakázáno nakládat a vykládat látky a předměty třídy 1 na veřejném místě v zastavěném území bez zvláštního povolení příslušných orgánů;

(b)	Je zakázáno nakládat a vykládat látky a předměty třídy 1 na veřejném místě mimo zastavěné území bez předchozího oznámení příslušným orgánům, pokud tyto ložné operace nejsou ospravedlněny vážnými bezpečnostními důvody.

(c)	Je-li z nějakého důvodu nutno provádět manipulační operace na veřejném místě, musí se látky a předměty různého druhu od sebe oddělit podle bezpečnostních značek.

(d)	Jsou-li vozidla přepravující látky nebo předměty třídy 1 nucena stát na veřejných místech z důvodů nakládky nebo vykládky, musí být mezi stojícími vozidly dodržena vzdálenost nejméně 50 m.

(5)	Kolony

(a)	Jedou-li vozidla přepravující látky a předměty třídy 1 v koloně, musí být mezi každou dopravní jednotkou a dopravní jednotkou následující dodržena vzdálenost nejméně 50 m.

(b)	Příslušný orgán může stanovit pravidla pro pořadí nebo složení kolon.

(6)	Dozor nad vozidly

Ustanovení kapitoly 8.4 se použije, jen je-li celková hmotnost výbušné látky v látkách a předmětech třídy 1 přepravovaných ve vozidle větší než 50 kg.
Kromě toho musí být tyto látky a předměty pod stálým dozorem, aby se předešlo jakémukoli jednání ze zlého úmyslu a aby byli uvědoměni řidič a příslušné orgány v případě ztráty nebo požáru.
Tato ustanovení se nevztahují na vyprázdněné nevyčistěné obaly.

S2:	Dodatečné požadavky na přepravu hořlavých kapalin nebo plynů

(1)	Přenosné svítilny

Je zakázáno vstupovat do uzavřeného vozidla, kterým se přepravují kapaliny s bodem vzplanutí nejvýše 61 °C, nebo hořlavé látky nebo předměty třídy 2, s jinými osvětlovacími tělesy než s přenosnými svítilnami konstruovanými a vyrobenými tak, aby nemohly zapálit hořlavé páry nebo plyny, které se mohly rozšířit ve vnitřním prostoru vozidla.

(2)	Provoz vytápěcího systému s vnitřním spalováním během nakládky a vykládky

Provoz vytápěcího systému s vnitřním spalováním vozidel typu FL (viz Část 9) je zakázán během nakládky a vykládky a na nakládacích místech.

(3)	Opatření proti akumulaci elektrostatických nábojů

V případě vozidel typu FL (viz Část 9) musí být před plněním nebo vyprazdňováním cisteren zajištěno dobré elektrické spojení mezi podvozkem vozidla se zemí. Kromě toho se musí omezit rychlost plnění.

S3:	Zvláštní ustanovení o přepravě infekčních látek

Na dopravní jednotky přepravující nebezpečné látky třídy 6.2 se požadavky uvedené v 8.1.4.1 (b) a 8.3.4 nevztahují.

S4:	Dodatečné požadavky na přepravu při řízené teplotě

Udržení předepsané teploty je nezbytnou podmínkou pro bezpečnou přepravu. Všeobecně musí být zajištěno:

-	provedení dokonalé kontroly dopravní jednotky před nakládkou;

-	poučení dopravce o provozu chladicího systému, včetně seznamu možných dodavatelů chladicí látky na přepravní trase;

-	postupy v případě poruchy řízení teploty;

-	pravidelné monitorování provozních teplot; a

-	možnost náhradního chladicího systému nebo náhradních dílů.

Teplota vzduchu uvnitř ložného prostoru dopravní jednotky musí být měřena dvěma nezávislými snímači (čidly) a údaje o teplotě musí být registrovány tak, aby jakékoli změny teploty byly snadno pozorovatelné.

Teplota musí být kontrolována každé čtyři až šest hodin a zaznamenána.

Jestliže se během přepravy překročí řízená teplota, musí být učiněna pohotovostní opatření zahrnující nezbytné opravy chladicího zařízení nebo zvýšení chladicí kapacity (např. doplněním kapalné nebo tuhé chladicí látky). Musí se též často provádět kontrola teploty a připravovat se na použití nouzových postupů. Jestliže je dosaženo kritické teploty (viz též 2.2.41.1.17 a 2.2.52.1.15 až 2.2.52.1.18), musí být zahájeny nouzové postupy.

POZNÁMKA: Toto ustanovení S4 se nepoužije pro látky zmíněné v 3.1.2.6, jsou-li tyto látky stabilizovány přidáním chemických inhibitorů tak, že SADT je vyšší než 50 °C. V tomto případě může být řízení teploty vyžadováno za podmínek přepravy, kdy teplota může přesáhnout 55 °C.

S5:	Zvláštní ustanovení společná pro přepravu radioaktivních látek třídy 7 pouze ve vyjmutých kusech (UN 2908, 2909, 2910 a 2911)

Na tyto přepravy se ustanovení o písemných pokynech uvedená v 8.1.2.1 (b) a ustanovení uvedená v oddílech 8.2.1, 8.3.1 a 8.3.4 nevztahují.

S6:	Zvláštní ustanovení společná pro přepravu radioaktivních látek třídy 7, jiných než látek ve vyjmutých kusech

Ustanovení uvedená v 8.3.1 se nevztahují na vozidla, která přepravují pouze kusy, transportní obalové soubory nebo kontejnery opatřené bezpečnostními značkami kategorie I - BÍLÁ.

Ustanovení uvedená v 8.3.4 se nepoužijí, pokud neexistuje vedlejší nebezpečí.

Další dodatečné požadavky nebo zvláštní ustanovení

S7:		Při přepravě plynů nebo předmětů označených písmeny T, TO, TF, TC, TFC, TOC musí být každý člen osádky vozidla vybaven ochranným respiračním přístrojem umožňujícím mu se zachránit (např. záchranná kukla nebo maska s kombinovaným zásobníkem plyn/částice typu A1B1E1K1-P1 nebo A2B2E2K2-P2, jak je uvedeno v evropské normě EN 141.)

S8:	Pokud je v dopravní jednotce naloženo více než 2 000 kg těchto látek, nesmějí být zastávky z provozních důvodů, pokud je to možné, v blízkosti obydlených míst nebo shromaždišť. Zastávka v blízkosti takových míst smí být prodloužena pouze se souhlasem příslušných orgánů.

S9:	Během přepravy těchto látek nesmějí být  zastávky z provozních důvodů, pokud je to možné, v blízkosti obydlených míst nebo shromaždišť. Zastávka v blízkosti takových míst smí být prodloužena pouze se souhlasem příslušných orgánů. 

S10:	Během měsíců dubna až října musí být kusy přepravované vozidlem, které zůstalo stát, účinně chráněny proti slunci, např. plachtami umístěnými alespoň 20 cm nad nákladem, pokud to vyžadují právní předpisy státu, v němž vozidlo zastavilo.

S11:	(1)	Bez ohledu na největší povolenou hmotnost vozidla musí být dodržena ustanovení uvedená v 8.2.1.

(2)	Řidiči musí absolvovat specializační kurz obsahující nejméně náplň uvedenou v 8.2.2.3.5.

(3)	Jestliže podle jiných předpisů platných ve státě smluvní strany řidič již absolvoval rovnocenné školení v odlišném režimu nebo pro odlišný účel zahrnující náplň uvedenou v odstavci (2), může mu být absolvování specializačního kurzu buď částečně, nebo úplně prominuto.

S12:	Jestliže celkový počet přepravovaných kusů obsahujících radioaktivní látky nepřevyšuje 10 a součet přepravních indexů ve vozidle nepřevyšuje 3, nemusí se použít zvláštní ustanovení S11. Avšak řidiči musí absolvovat vhodné školení odpovídající jejich pracovní náplni, které je poučí o radiačních nebezpečích při přepravě radioaktivních látek.Takové informativní školení musí být potvrzeno osvědčením vystaveným jejich zaměstnavatelem.

S13:		Pokud nemůže být zásilka dodána, je nutno ji uložit na bezpečném místě, co nejdříve informovat příslušný orgán a požádat jej o pokyny, jak dále postupovat.

S14:		Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí, jen jsou-li vozidlem přepravovány látky, které mají celkovou hmotnost větší než 100 kg.

S15:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí na látky rizikové skupiny 4 bez ohledu na jejich hmotnost a na látky rizikové skupiny 3, pokud celková hmotnost takových látek ve vozidle přesahuje 100 kg. Avšak ustanovení kapitoly 8.4 se nemusejí použít, pokud je ložný prostor uzamčen, nebo pokud jsou přepravované kusy jinak chráněny proti jakékoli nedovolené vykládce.

S16:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí, jen jsou-li vozidlem přepravovány látky, které mají celkovou hmotnost větší než 500 kg.

Kromě toho vozidla přepravující více než 500 kg těchto látek musí být pod stálým dozorem, aby se předešlo jakémukoli jednání ze zlého úmyslu a aby byli uvědoměni řidič  a příslušné orgány v případě ztráty nebo požáru.

S17:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí, jen jsou-li vozidlem přepravovány látky, které mají celkovou hmotnost větší než 1 000 kg.

S18:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí, jen jsou-li vozidlem přepravovány látky, které mají celkovou hmotnost větší než 2 000 kg.

S19:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí, jen jsou-li vozidlem přepravovány látky, které mají celkovou hmotnost větší než 5 000 kg.

S20:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí, jen jsou-li vozidlem přepravovány látky, které mají celkovou hmotnost větší než 10 000 kg.

S21:	Ustanovení kapitoly 8.4 o dozoru nad vozidly se použijí pro všechny látky bez ohledu na jejich hmotnost. Kromě toho tyto věci musí být pod stálým dozorem, aby se předešlo jakémukoli jednání ze zlého úmyslu a aby byli uvědoměni řidič a příslušné orgány v případě ztráty nebo požáru. Avšak ustanovení kapitoly 8.4 se nemusí použít, pokud:

(a)	ložný prostor je uzamčen a přepravované kusy jsou jinak chráněny proti jakékoli nedovolené vykládce; a

(b)	dávková intenzita nepřesáhne 5 mSv/h na jakémkoli přístupném místě vnějšího povrchu vozidla.