Příloha č. 8 k vyhlášce č. 696/2004 Sb.

Metodické pokyny ke zjišťování emisí CO_2 ze spalovacích procesů

I. Vymezení působnosti této přílohy
Aktivitně specifické pokyny obsažené v této příloze jsou použitelné pro zjišťování emisí skleníkových plynů ze spalovacích zařízení s nominálním instalovaným příkonem nad 20 MW (s vyloučením spaloven nebezpečného nebo komunálního odpadu), jak je uvedeno v příloze č. 1 zákona, a ke zjišťování emisí ze spalovacích procesů v ostatních činnostech uvedených v příloze č. 1 zákona, pokud na ně odkazují ustanovení příloh č. 9 až 17. 

Zjišťování emisí ze spalovacích procesů zahrnuje emise ze spalování všech paliv v zařízení jakož i emise z čištění odpadních plynů, například odsiřování. Veškeré emise skleníkových plynů ze spalování paliv v daném zařízení se přiřadí k tomuto zařízení, bez ohledu na případné vývozy tepla nebo elektřiny do jiných zařízení. Emise spojené s výrobou tepla a elektřiny dovážených z jiných zařízení se přiřadí k těm zařízením, kde byly emitovány.

II. Určení zdrojů emisí CO_2
Spalovací zařízení mohou mít tyto zdroje emisí CO_2
a)	kotle,
b)	hořáky,
c)	turbiny,
d)	topná tělesa,
e)	pece,
f)	spalovny,
g)	vypalovací pece,
h)	sušičky,
i)	stacionární motory,
j)	fléry,
k)	čištění odpadních spalin (procesní emise),
l)	jakákoli jiná stacionární zařízení spalující paliva s výjimkou zařízení se spalovacími motory používanými pro dopravní účely.

III. Stanovení emisí CO_2 výpočtem

1. Emise ze spalování
1.1. Obecný výpočet pro spalovací činnosti
Výpočet emisí CO_2 je založen na následujícím vzorci, který se aplikuje pro danou činnost a typ paliva:
Emise CO_2 = aktivitní údaj x  emisní faktor x oxidační faktor
kde:
Aktivitní údaje
Aktivitní údaj se vyjádří jako čistý energetický obsah paliva (TJ) spotřebovaného během sledovaného období. Tento energetický obsah se vypočítá podle vzorce:
Energetický obsah spotřebovaného paliva (TJ) = množství spotřebovaného paliva (t nebo m^3) x výhřevnost paliva (TJ/t) nebo (TJ/m^3) 
kde:
Spotřebovaná paliva
Úroveň přesnosti 1 - Spotřeba paliva je měřena před spálením v  zařízení, přičemž maximální přípustná chyba měření je 7,5 %.
Úroveň přesnosti 2a - Spotřeba paliva je měřena před spálením v zařízení, přičemž maximální přípustná chyba měření je 5 %.
Úroveň přesnosti 2b - Množství nakoupeného paliva je stanoveno měřícím přístrojem s přesností do 4,5 %. Spotřeba paliva se počítá na základě bilančního přístupu založeného na množství nakoupeného paliva a rozdílu množství zásob paliv za dané období dle rovnice:
Spálené = Koupené + Čerpané ze zásob – Použité jinak (použité k dopravním účelům, odprodané)
Úroveň přesnosti 3a - Spotřeba paliva je měřena před spálením v zařízení, přičemž maximální přípustná chyba měření je 2,5 %.
Úroveň přesnosti 3b - Množství nakoupeného paliva je stanoveno na základě měření s přesností do 2 %. Spotřeba paliva se počítá na základě bilančního přístupu založeného na množství nakoupeného paliva a rozdílu množství zásob paliv za dané období dle rovnice:
Spálené = Koupené + Čerpané ze zásob – Použité jinak (použité k dopravním účelům, odprodané)
Úroveň přesnosti 4a - Spotřeba paliva je měřena přímo před spálením v zařízení, přičemž maximální přípustná chyba měření je 1,5 %.
Úroveň přesnosti 4b - Množství nakoupeného paliva je stanoveno na základě měření s přesností do 1 %. Spotřeba paliva se počítá na základě bilančního přístupu založeného na množství nakoupeného paliva a rozdílu množství zásob paliv za dané období dle rovnice:
Spálené = Koupené + Čerpané ze zásob – Použité jinak (použité k dopravním účelům, odprodané)
Pro různé typy paliv může být přesnost měření jiná, plynná a kapalná paliva se obvykle měří s vyšší přesností než pevná paliva. Výjimky se vyskytují v závislosti na typu měření, například dodávka vlakem, nákladním automobilem, dopravníkovým pásem nebo plynovodem, a okolnostech vztahujících se k zařízením, které znemožňují jednoduché přiřazení paliv k úrovním.
Výhřevnost paliv
Úroveň přesnosti 1 – Aplikují se územně specifické výhřevnosti pro jednotlivé typy paliv.
Úroveň přesnosti 2 – Aplikují se národně specifické hodnoty výhřevností pro jednotlivé typy paliv používané při vykazování národní inventarizace skleníkových plynů.
Úroveň přesnosti 3 - Zajistí se reprezentativní hodnota výhřevnosti pro každou vsázku paliva daného typu v příslušném zařízení v souladu s ustanoveními § 13 až 16.
Emisní faktor
Úroveň přesnosti 1 - Použijí se standardně doporučené emisní faktory, uvedené v příloze č. 3 k této vyhlášce.
Úroveň přesnosti 2a – Aplikují se národně specifické emisní faktory pro jednotlivé typy paliv, uvedené v příloze č. 3 k této vyhlášce.
Úroveň přesnosti 2b - Emisní faktor se odvodí pro každou vsázku paliva na základě jednoho ze dvou zavedených postupů: 
1.	měření hustoty daných kapalných či plynných paliv prováděné zejména v rafineriích nebo při výrobě oceli a
2.	výhřevnosti daného typu uhlí,
v kombinaci s empirickým vztahem určeným nezávislou laboratoří v souladu s ustanoveními § 13 až 16. Zajistí se, aby korelace byla dostatečná pro technickou praxi a aby byla aplikována pouze na hodnoty, na základě kterých byla sestavena.
Úroveň přesnosti 3 - Stanoví se reprezentativní hodnota emisního faktoru pro každou vsázku paliva daného typu v příslušném zařízení. Tuto hodnotu zajistí provozovatel, jím zjednaná laboratoř nebo dodavatel paliva v souladu s ustanoveními § 13 až 16.
Oxidační faktor
Úroveň přesnosti 1 - Použijí se standardně doporučené oxidační faktory, a to hodnota 0,99 (hodnota odpovídá 99 % přeměně uhlíku na CO_2) pro pevná a 0,995 pro kapalná a plynná paliva.
Úroveň přesnosti 2 - Technologicky specifické oxidační faktory jsou odvozeny provozovatelem na základě obsahu uhlíku v popelu nebo obdobných odpadních produktech, kde se vyskytuje nezoxidovaný uhlík v souladu s ustanoveními § 13 až 16.

1.2. Fléry

Emise z flérování zahrnují rutinní provoz, ostatní situace jako najíždění a ukončování provozu a nouzové stavy.
Emise CO_2 se počítají z množství spáleného plynu [m^3] a obsahu uhlíku v tomto plynu [t CO_2/m^3] (včetně jakéhokoli neorganického uhlíku).
emise CO_2 = množství spáleného plynu * obsah C v plynu * oxidační faktor
kde:
Aktivitní údaj
Úroveň přesnosti 1 – Množství spáleného plynu [m^3] během sledovaného období odvozeného z měření objemu s maximální přípustnou chybou měření menší než 12,5 %.
Úroveň přesnosti 2 – Množství spáleného plynu [m^3] během sledovaného období odvozeného z měření objemu s maximální přípustnou chybou měření menší než 7,5 %.
Úroveň přesnosti 3 – Množství spáleného plynu [m^3] během sledovaného období odvozeného z měření objemu s maximální přípustnou chybou měření menší než 2,5 %.
Emisní faktor
Úroveň přesnosti 1 – Referenční emisní faktor 0,00785 t CO_2 / m^3 (za standardních podmínek) odvozený ze spalování čistého butanu jako konzervativního odhadu.
Úroveň přesnosti 2 – emisní faktor [t CO_2 / m^3_flérovaného _plynu] odvozený z obsahu C ve flérovaném plynu stanovený dle § 13 až 16.
Oxidační faktor
Úroveň 1 – 0,995.

2. Emise z procesů
Emise z odsiřování spalin za použití vápence se vyhodnocují buď na základě nakoupeného vápence (výpočetní metoda Úroveň 1A) nebo vzniklého sádrovce (výpočetní metoda Úroveň 1B). Oba tyto přístupy se uvažují jako ekvivalentní. Pro výpočet se použije rovnice
Emise CO_2 [t] = aktivitní údaj x emisní faktor x konverzní faktor
kde:
Metoda výpočtu A „vápencová“
Výpočet emisí je založen na množství použitého uhličitanu vápenatého.
Aktivitní údaje
Úroveň přesnosti 1 - Jako aktivitní údaj se uvažuje množství suchého vápence (CaCO_3) v tunách stanoveného provozovatelem zdroje nebo dodavatelem s maximální přípustnou chybou 7,5 %.
Emisní faktor
Úroveň přesnosti 1 - Použijí se stechiometrické koeficienty pro převod uhličitanů [t CO_2 / t suchého uhličitanu] - tabulka č. 1.
 Toto číslo se upraví s ohledem na případnou vlhkost nebo příměsi v použitém vápenci.
Konverzní faktor
Úroveň 1 - Konverzní faktor = 1

Tabulka č. 1 Stechiometrické emisní faktory

Uhličitan

Emisní faktor
[t CO2 / t Ca-, Mg- nebo jiných uhličitanů]

Poznámka

CaCO_3 | 0,440 |
MgCO_3 | 0,522 |

Obecně
X_Y(CO_3)_Z

Emisní faktor =

X = alkalický kov, kov alkalických zemin
M_X = molekulová hmotnost prvku X [g/mol]
M_CO2 = molekulová hmotnost CO_2=44 [g/mol]
= molekulová hmotnost CO_3^2-=60 [g/mol]
Y = stechiometrické číslo prvku X
= 1 pro kov alkalických zemin
= 2 pro alkalický kov
Z = stechiometrické číslo CO_3^2-=1

Metoda výpočtu B „sádrovcová“
Výpočet emisí je založen na množství vzniklého sádrovce.
Aktivitní údaje
Úroveň přesnosti 1 - Jako aktivitní údaj se uvažuje množství suchého sádrovce (CaSO_4.2H_2O) v tunách stanoveného provozovatelem zdroje nebo dodavatelem s maximální přípustnou chybou 7,5 %.
Emisní faktor
Úroveň přesnosti 1 - Použije se tento stechiometrický koeficient pro odvodněný sádrovec CaSO_4.2H_2O a uvolněný CO_2: 0,2558 t CO_2 / t CaSO_4.2H_2O. 
Konverzní faktor
Úroveň přesnosti 1 - Konverzní faktor = 1

IV. Stanovení emisí CO_2 měřením
Pro měření emisí CO_2  ze spalovacích procesů se použije ustanovení § 5.