Příloha č. 1 k vyhlášce č. 150/2001 Sb.

Stanovení účinnosti výroby tepelné energie v kotlích

(1) Účinnost výroby tepelné energie η_v se stanoví jako poměr tepelné energie vyrobené v kotli Q_v a energie paliva spáleného v kotli za stejnou dobu Q_pal (GJ), vyjádřený v % :

(2) Tepelná energie vyrobená v kotli Q_v se stanoví podle druhu teplonosné látky 

a) pro teplovodní a horkovodní kotle
                                               (GJ)
b) pro parní kotle s výrobou přehřáté páry
                                               (GJ)
c) pro parní kotle s výrobou syté páry
                                               (GJ)

(3) Není-li možno použít postup podle odstavce 2, protože nejsou pro kotle o jmenovitém výkonu do 2,5 MW či při součtovém výkonu kotelny do 4 MW s automatickými hořáky na plynné nebo kapalné palivo k dispozici spolehlivá, technicky vhodná měřidla nebo by jejich pořízení bylo ekonomicky neefektivní, nebo není instalováno měření výroby tepelné energie na kotlích ani měření dodávky na výstupu z kotelny vzhledem k tomu, že vlastník je jediným konečným spotřebitelem tepelné energie či z jiných závažných důvodů, stanoví se účinnost výroby tepelné energie η_v s využitím měření provedeného v příslušném roce např. servisním technikem:
η_v = 100 - Z_k - 4                                                        (%)

(4) Postup podle odstavce 3 lze použít též u teplovodních kotlů do výkonu 400 kW, pokud prokazatelně splňují požadavky na účinnost podle zvláštního právního předpis (Nařízení vlády č. 180/1999 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na účinnost teplovodních kotlů spalujících kapalná nebo plynná paliva).

(5) U kotlů výkonového rozsahu podle odstavce 3, spalujících tuhá paliva nebo vybavených hořáky na plynné či kapalné palivo bez plně automatické regulace, které nejsou vybaveny měřením z důvodů uvedených v odstavci 3, může kontrolní orgán^1) ve zdůvodněných případech požadovat, aby splnění minimální účinnosti výroby nebo dodávky tepelné energie bylo prokázáno topnou zkouškou.

(6) Účinnost výroby tepelné energie ve spalivovém kotli za plynovou turbinou η_v se stanoví jako poměr rozdílu průměrných ročních teplot spalin na vstupu do kotle a na výstupu z něho a průměrné roční teploty na vstupu, s odečtením ztráty tepla z kotle do okolí:

                                         (%)

kde 

M_nv | (t) | množství napájecí vody na vstupu do kotle
M_p | (t) | množství páry na výstupu z kotle
M_pal | (t, tis.m^3) | množství spáleného paliva
M_v | (t) | množství oběhové vody proteklé kotlem
Q_i^r | (MJ/kg, MJ/m^3) | výhřevnost paliva
Q_pal | (GJ) | energie paliva spáleného v kotli, resp. v kotelně
Q_v | (GJ) | teplo vyrobené v kotli
Z_k | (%) | Ztráta citelným teplem spalin (komínová) zjištěná na základě měření teploty a analýzy spalin za kotlem (při větším počtu měření průměrná hodnota v příslušném roce)
Z_ss | (%) | Ztráta sdílením tepla z kotle do okolí (pokud není známa z dokumentace, dosadí se Z_SS = 1 %)
i_nv | (kJ/kg) | průměrná roční entalpie napájecí vody na vstupu do kotle
i_p | (kJ/kg) | průměrná roční entalpie páry na výstupu z kotle
i_vs | (kJ/kg) | průměrná roční entalpie horké nebo teplé vody na vstupu do kotle
i_vy | (kJ/kg) | průměrná roční entalpie horké nebo teplé vody na výstupu z kotle
t_k | (°C) | průměrná roční teplota spalin na výstupu z kotle do komína
t_s | (°C) | průměrná roční teplota spalin z turbiny na vstupu do kotle
η_v | (%) | účinnost výroby tepla v kotli