ČÁST 2

Klasifikace

KAPITOLA 2.1
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

2.1.1	Úvod

2.1.1.1	V ADR jsou následující třídy nebezpečných věcí:
Třída 1	Výbušné látky a předměty
Třída 2	Plyny
Třída 3	Hořlavé kapaliny
Třída 4.1	Hořlavé tuhé látky, samovolně se rozkládající látky a znecitlivělé tuhé výbušné látky
Třída 4.2	Samozápalné látky
Třída 4.3	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny
Třída 5.1	Látky podporující hoření
Třída 5.2	Organické peroxidy
Třída 6.1	Jedovaté látky
Třída 6.2	Infekční látky
Třída 7	Radioaktivní látky
Třída 8	Žíravé látky
Třída 9	Různé nebezpečné látky a předměty

2.1.1.2	Ke každé položce v různých třídách je přiřazeno UN číslo. Používají se následující druhy položek:

A.	Samostatné položky pro přesně definované látky nebo předměty, včetně položek pokrývajících více isomerů, např.:

UN 1090	ACETON
UN 1104	AMYLACETÁTY
UN 1194	ETHYLNITRIT, ROZTOK

B.	Druhové položky pro přesně definované skupiny látek nebo předmětů, které nejsou j.n. položkami, např.:

UN 1133	LEPIDLA
UN 1266	VÝROBKY KOSMETICKÉ
UN 2757	PESTICID - KARBAMÁT, TUHÝ, JEDOVATÝ
UN 3101	PEROXID ORGANICKÝ TYP B, KAPALNÝ

C.	Specifické j.n. položky zahrnující skupiny látek nebo předmětů určité chemické nebo technické povahy, jinde nejmenované, např.:

UN 1477	DUSIČNANY, ANORGANICKÉ, J.N.
UN 1987	ALKOHOLY, J.N.

D.	Všeobecné j.n. položky zahrnující skupiny látek nebo předmětů, mající jednu nebo více všeobecných nebezpečných vlastností, jinde nejmenované, např.

UN 1325	LÁTKA TUHÁ, HOŘLAVÁ, ORGANICKÁ, J.N.
UN 1993	LÁTKA HOŘLAVÁ, KAPALNÁ, J.N.

Položky definované pod písmeny B, C a D se označují jako hromadné položky.

2.1.1.3	Pro účely balení mohou být látky, kromě látek tříd 1, 2, 5.2, 6.2 a 7 a kromě samovolně se rozkládajících látek třídy 4.1, přiřazeny k obalových skupinám v závislosti na svém stupni nebezpečí:

Obalová skupina I :	velmi nebezpečné látky
Obalová skupina II :	středně nebezpečné látky
Obalová skupina III :	málo nebezpečné látky

Obalová skupina (obalové skupiny), k nimž je látka přiřazena, je (jsou) uvedena(y) v tabulce A kapitoly 3.2.

2.1.2	Zásady klasifikace

2.1.2.1	Nebezpečné věci, které spadají pod název třídy, jsou definovány na základě svých vlastností dle pododdílu 2.2.x.1 odpovídající třídy. Zařazení nebezpečných věcí do určité třídy a přiřazení k obalové skupině se provádí podle kritérií uvedených ve stejném pododdílu 2.2.x.1. Přiřazení jednoho nebo více vedlejších nebezpečí nebezpečné látce nebo předmětu se provádí podle kritérií třídy nebo tříd odpovídajících těmto nebezpečím, uvedených v příslušném(-ých) pododdílu(-ech) 2.2.x.1.

2.1.2.2	Všechny položky nebezpečných věcí jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2 v číselném pořadí UN čísel. Tato tabulka obsahuje odpovídající informace o uvedených věcech, jako pojmenování, třídu, obalovou(-é) skupinu(-y), bezpečnostní značku(y), která(é) musí být umístěna(y), jakož i ustanovení o balení a přepravě1.

2.1.2.3	K přepravě nejsou připuštěny nebezpečné věci uvedené nebo definované v pododdílu 2.2x.2 každé třídy.

2.1.2.4	Jmenovitě neuvedené nebezpečné věci, tj. věcí, které nejsou uvedeny jako samostatné položky v tabulce A kapitoly 3.2 a které nejsou uvedeny ani definovány v jednom z výše uvedených pododdílů 2.2.x.2, musí být zařazeny do příslušné třídy v souladu s postupem dle oddílu 2.1.3. Dále musí být stanoveno vedlejší nebezpečí (pokud je) a obalová skupina (pokud je). Po stanovení třídy, vedlejšího nebezpečí (pokud je) a obalové skupiny (pokud je), musí být určeno odpovídající UN číslo. Rozhodovací stromy uvedené v pododdílu 2.2.x.3 (seznam hromadných položek) na konci každé třídy uvádějí určující parametry pro výběr příslušné hromadné položky (UN čísla). Ve všech případech musí být vybrána nejspecifičtější hromadná položka zahrnující vlastnosti látky nebo předmětu v pořadí vyjádřeném v pododdílu 2.1.1.2 písmeny B, C a D. Pouze v tom případě, že látka nebo předmět nemůže být zařazen(a) pod položku typu B nebo C podle pododdílu 2.1.1.2, je možné je zařadit pod položku typu D.

2.1.2.5	Na základě zkušebních postupů kapitoly 2.3 a kritérií stanovených v pododdílech 2.2.x.1 jednotlivých tříd může být stanoveno, jak je to uvedeno ve zmíněných pododdílech, že látka, roztok nebo směs určité třídy, které jsou jmenovitě uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2, nesplňují kritéria této třídy. V tomto případě nenáleží dotyčná látka, roztok nebo směs do této třídy.

2.1.2.6	Pro účely klasifikace jsou látky s bodem tání nebo počátkem tání 20°C nebo nižším při tlaku 101,3 kPa považovány za kapalné látky. Viskózní látku, pro kterou nelze stanovit přesný bod tání, je třeba podrobit zkoušce dle ASTM D 4359-90 nebo zkoušce stanovení tekutosti (zkouška penetrometrem) předepsané v oddílu 2.3.4.

2.1.3	Klasifikace jmenovitě neuvedených látek, včetně roztoků a směsí (jako přípravky a odpady)

2.1.3.1	Látky, včetně roztoků a směsí, jmenovitě neuvedené, musí být zařazeny podle svého stupně nebezpečnosti na základě kritérií uvedených v pododdílu 2.2.x.1 jednotlivých tříd. Nebezpečí vyplývající z látky musí být určeno(a) na základě jejích fyzikálních, chemických a fyziologických vlastností. Tyto vlastnosti je nutné rovněž zohlednit, pokud praktické zkušenosti vedou k přísnějšímu zařazení.

2.1.3.2	Látka jmenovitě neuvedená v tabulce A kapitoly 3.2, která vykazuje jediné nebezpečí, musí být zařazena do příslušné třídy pod hromadnou položku dle pododdílu 2.2.x.3 této třídy.

2.1.3.3	Roztok nebo směs obsahující jen jednu nebezpečnou látku, jmenovitě uvedenou v tabulce A kapitoly 3.2, společně s jednou nebo více látkami, které nejsou nebezpečné, musí být považována za nebezpečnou látku jmenovitě uvedenou, ledaže by:

(a)	roztok nebo směs byla zvlášť jmenovitě uvedena v tabulce A kapitoly 3.2, nebo
(b)	z údajů pod položkou pro tuto nebezpečnou látku je zcela jasné, že je použitelná jen pro čistou nebo technicky čistou látku, nebo
(c)	třída, fyzikální stav nebo obalová skupina tohoto roztoku nebo směsi je odlišná od třídy, fyzikálního stavu nebo obalové skupiny této nebezpečné látky.

V případě odstavce (b) nebo (c) musí být roztok nebo směs zařazena jako jmenovitě neuvedená látka, se zohledněním případného vedlejšího nebezpečí, do odpovídající třídy a přiřazena pod vhodnou hromadnou položku podle pododdílu 2.2.X.3, ledaže by roztok nebo směs neodpovídaly kriteriím žádné třídy a proto nepodléhaly předpisům ADR.

2.1.3.4	Roztoky a směsi, obsahující jednu z následujících jmenovitě uvedených látek, musí být vždy přiřazeny pod stejnou položkou, jako v nich obsažená látka, za podmínky, že tyto roztoky a směsi nemají nebezpečné vlastnosti uvedené v pododdíle 2.1.3.5:

-	Třída 3

UN 1921	PROPYLENIMIN, STABILIZOVANÝ
UN 2481	ETHYLISOKYANAT
UN 3064	NITROGLYCERIN, ALKOHOLICKÝ ROZTOK s více než 1%, ale nejvýše 5% nitroglycerinu
-	Třída 6.1

UN 1051	KYANOVODÍK, STABILIZOVANÝ, obsahující méně než 3% vody
UN 1185	ETYLENIMIN, STABILIZOVANÝ
UN 1259	TETRAKARBONYL NIKLU
UN 1613	KYSELINA KYANOVODÍKOVÁ, VODNÝ ROZTOK (KYANOVODÍK, VODNÝ ROZTOK), obsahující nejvýše 20% kyanovodíku
UN 1614	KYANOVODÍK, STABILIZOVANÝ, obsahující méně než 3% vody a nasáklý v pórovité inertní hmotě
UN 1994	PENTAKARBONYL ŽELEZA
UN 2480	METHYLISOKYANÁT
UN 3294	KYANOVODÍK, ROZTOK V ALKOHOLU, obsahujíci nejvýše 45 % kyanovodíku
-	Třída 8

UN 1052	FLUOROVODÍK, BEZVODÝ
UN 1744	BROM nebo BROM, ROZTOK
UN 1790	KYSELINA FLUOROVODÍKOVÁ, roztok, obsahující více než 85% kyseliny fluorovodíkové
UN 2576	BROMID FOSFORYLU, ROZTAVENÝ

-	Třída 9

UN 2315	BIFENYLY POLYCHLOROVANÉ
UN 3151	BIFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, KAPALNÉ nebo TERFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, KAPALNÉ
UN 3152	BIFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, TUHÉ nebo TERFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, TUHÉ, ledaže by tyto roztoky a směsi obsahovaly jednu nebo více výše uvedených látek tříd 3, 6.1 nebo 8; v tomto případě je třeba je zařadit odpovídajícím způsobem.

2.1.3.5	Látky jmenovitě neuvedené v tabulce A kapitoly 3.2, mající více nebezpečných vlastností, jakož i roztoky a směsi obsahující více nebezpečných látek, musí být přiřazeny pod hromadnou položku (viz pododdíl 2.1.2.4) a obalovou skupinou příslušné třídy v závislosti na svých nebezpečných vlastnostech. Takovéto zařazení podle nebezpečných vlastností musí být provedeno následovně:

2.1.3.5.1	Fyzikální, chemické a fyziologické charakteristiky musí být určeny měřením nebo výpočtem a zařazení látek, roztoků nebo směsi musí být provedeno podle kritérií uvedených v pododdíle 2.2.x.1 jednotlivých tříd.

2.1.3.5.2	Je-li toto určení možné jen s neúměrně vysokými náklady (např. u určitých odpadů), musí být látka, roztok nebo směs zařazena do třídy komponentu, který představuje převažující nebezpečí.

2.1.3.5.3	Pokud nebezpečné vlastnosti látky, roztoku nebo směsi spadají do více než jedné třídy nebo skupiny látek uvedených níže, potom látka, roztok nebo směs musí být zařazena do třídy nebo skupiny látek odpovídající převažujícímu nebezpečí na základě následujícího pořadí:

(a)	látky třídy 7 (kromě radioaktivních látek ve vyjmutých kusech, u kterých převažují jiné nebezpečné vlastnosti);
(b)	látky třídy 1;
(c)	látky třídy 2;
(d)	znecitlivělé kapalné výbušné látky třídy 3;
(e)	samovolně se rozkládající látky a znecitlivělé tuhé výbušné látky třídy 4.1;
(f)	pyroforní látky třídy 4.2;
(g)	látky třídy 5.2;
(h)	látky třídy 6.1 nebo 3, které na základě své jedovatosti při vdechnutí musí být přiřazeny k obalové skupině I [látky splňující klasifikační kritéria třídy 8 a mající jedovatost při vdechnutí prachů a mlhy (LC50) v rozsahu obalové skupiny I, ale jedovatost při požití nebo při dotyku s pokožkou jen v rozsahu obalové skupiny III nebo nižší, musí být zařazeny do třídy 8];
(i)	infekční látky třídy 6.2.

2.1.3.5.4	Pokud nebezpečné vlastnosti látky spadají do více tříd nebo skupin látek, které nejsou uvedeny v 2.1.3.5.3, musí být látky zařazeny stejným postupem, avšak odpovídající třída se vybere podle tabulky převažujících nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9.

2.1.3.6	Je vždy nutno použít nejspecifičtější hromadné položky (viz pododdíl 2.1.2.4), tj. všeobecné j.n. položky se používá jen tehdy, pokud nelze použít druhové položky nebo specifické j. n. položky.

2.1.3.7	Roztoky a směsi látek podporujících hoření nebo látek, jejichž vedlejším nebezpečím je podpora hoření, mohou míti výbušné vlastnosti. V tomto případě nejsou připuštěny k přepravě, ledaže by splňovaly předpisy pro třídu 1.

2.1.3.8	Za látky znečišťující vodu ve smyslu ADR se považují látky, roztoky nebo směsí (jako přípravky a odpady), které nemohou být zařazeny do tříd 1 až 8 nebo do třídy 9, s výjimkou položek UN čísel 3077 a 3082, ale které mohou být přiřazeny k UN číslům 3077 nebo 3082 třídy 9 na základě zkušebních postupů a kriterií oddílu 2.3.5. Roztoky a směsi (jako přípravky a odpady), pro které nejsou k dispozici žádné údaje pro zařazení dle klasifikačních kriterií, jsou považovány za látky znečišťující vodu, jestliže hodnota LC50 2 (viz definici v 2.3.5.1, 2.3.5.2 a 2.3.5.3) stanovená podle následujícího vzorce:

LC50 škodliviny x 100
LC50 =	--------------------------------------------------
obsah škodliviny v % hmotnosti

činí nejvýše

(a)	1 mg/I nebo
(b)	10mg/l, jestliže znečišťující látka není lehce biologicky odbouratelná nebo, jestliže je odbouratelná, vykazuje hodnotu log POW > 3 (viz také pododdíl 2.3.5.6).
2.1.3.9	Tabulka převažujícího nebezpečí
Třída a obalová skupina	4.1 II	4.1 III	4.2 II	4.2 III	4.3 I	4.3 II	4.3 III	5.1 I	5.1 II	5.1 III	6.1 I DERMAL	6.1 I ORAL	6.1 II	6.1 III	8 I	8 II	8 III	9	
3 I	SOL LIQ 4.1 3 I	SOL LIQ 4.1 3 I	SOL LIQ 4.2 3 I	SOL LIQ 4.2 3 I	4.3 I	4.3 I	4.3 I	SOL LIQ 5.1 I 3 I	SOL LIQ 5.1 I 3 I	SOL LIQ 5.1 I 3 I	3 I	3 I	3 I	3 I	3 I	3 I	3 I	3 I	
3 II	SOL LIQ 4.1 3 II	SOL LIQ 4.1 3 II	SOL LIQ 4.2 3 II	SOL LIQ 4.2 3 II	4.3 I	4.3 II	4.3 II	SOL LIQ 5.1 I 3 I	SOL LIQ 5.1 II 3 II	SOL LIQ 5.1 II 3 II	3 I	3 I	3 II	3 II	8 I	3 II	3 II	3 II	
3 III	SOL LIQ 4.1 3 II	SOL LIQ 4.1 3 III	SOL LIQ 4.2 3 II	SOL LIQ 4.2 3 III	4.3 I	4.3 II	4.3 III	SOL LIQ 5.1 I 3 I	SOL LIQ 5.1 II 3 II	SOL LIQ 5.1 III 3 III	6.1 I	6.1 I	6.1 II	3 III *)	8 I	8 II	3 III	3 III	
4.1 II			4.2 II	4.2 II	4.3 I	4.3 II	4.3 II	5.1 I	4.1 II	4.1 II	6.1 I	6.1 I	SOL LIQ 4.1 II 6.1II	SOL LIQ 4.1 II 6.1II	8 I	SOL LIQ 4.1 II 8 II	SOL LIQ 4.1 II 8 II	4.1 II	
4.1 III			4.2 II	4.2 III	4.3 I	4.3 II	4.3 III	5.1 I	4.1 II	4.1 III	6.1 I	6.1 I	6.1 II	SOL LIQ 4.1 III  6.1 III	8 I	8 II	SOL LIQ 4.1 III 8 III	4.1 III	
4.2 II					4.3 I	4.3 II	4.3 II	5.1 I	4.2 II	4.2 II	6.1 I	6.1 I	4.2 II	4.2 II	8 I	4.2 II	4.2 II	4.2 II	
4.2 III					4.3 I	4.3 II	4.3 III	5.1 I	5.1 II	4.2 III	6.1 I	6.1 I	6.1 II	4.2 III	8 I	8 II	4.2 III	4.2 III	
4.3 I								5.1 I	4.3 I	4.3 I	6.1 I	4.3 I	4.3 I	4.3 I	4.3 I	4.3 I	4.3 I	4.3 I	
4.3 II								5.1 I	4.3 II	4.3 II	6.1 I	4.3 I	4.3 II	4.3 II	8 I	4.3 II	4.3 II	4.3 II	
4.3 III								5.1 I	5.1 II	4.3 III	6.1 I	6.1 I	6.1 II	4.3 III	8 I	8 II	4.3 III	4.3 III	
5.1 I											5.1 I	5.1 I	5.1 I	5.1 I	5.1 I	5.1 I	5.1 I	5.1 I	
5.1 II											6.1 I	5.1 I	5.1 II	5.1 II	8 I	5.1 II	5.1 II	5.1 II	
5.1 III											6.1 I	6.1 I	6.1 II	5.1 III	8 I	8 II	5.1 III	5.1 III	
6.1 I DERMAL															SOL LIQ 6.1 I 8 I	6.1 I	6.1 I	6.1 I	
6.1 I ORAL															SOL LIQ 6.1 I 8 I	6.1 I	6.1 I	6.1 I	
6.1 II INHAL															SOL LIQ 6.1 I 8 I	6.1 II	6.1 II	6.1 II	
6.1 II DERMAL															SOL LIQ 6.1 I 8 I	SOL LIQ 6.1 II 8 II	6.1 II	6.1 II	
6.1 II ORAL			SOL             = tuhé látky a směsi LIQ               = kapalné látky, směsi a roztoky DERMAL    = jedovatost při vstřebání kůží ORAL          = jedovatost při požití INHAL          = jedovatost při vdechnutí *)  Třída 6.1 pro prostředky proti škůdcům (pesticidy)	8 I	SOL LIQ 6.1 II 8 II	6.1 II	6.1 II	
6.1 III				8 I	8 II	8 III	6.1 III	
8 I							8 I	
8 II							8 II	
8 III							8 III	

POZN. 1: Příklady pro použití tabulky

Zařazení jediné látky

Popis zařazované látky.

Amin, jmenovitě neuvedený, vyhovující kritériím pro třídu 3, obalovou skupinu Il, jakož i kritériím pro třídu 8, obalovou skupinu l.

Postup:

Průsečík řádky 3 II se sloupcem 8 I dává 8 l.
Tento amin je tímto zařazen do třídy 8, a sice pod:

UN 2734 AMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ, J.N. nebo POLYAMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ, J. N., obalová skupina I.

Zařazení směsi

Popis zařazované směsi:

Směs skládající se z hořlavé kapaliny třídy 3, obalové skupiny Ill, jedovaté látky třídy 6.1, obalové skupiny II, a žíravé látky třídy 8, obalové skupiny l.

Postup:

Průsečík řádky 3 III se sloupcem 6.1 II dává 6.1 II.
Průsečík řádky 6.1 II se sloupcem 8 I dává 8 I LIQ.
Tato blíže nedefinovaná směs je tímto zařazena do třídy 8, a sice pod:

UN 2922 LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, JEDOVATÁ, J. N., obalová skupina l.

POZN.2: Příklady zařazení roztoků a směsí do fřídy a obalové skupiny

Roztok fenolu třídy 6.1, obalové skupiny ll, v benzenu třídy 3, obalové skupiny ll, musí být zařazen do třídy 3, obalové skupiny II. Tento roztok musí být na základě jedovatosti fenolu zařazen pod UN 1992 LÁTKA HOŘLAVÁ, KAPALNÁ, JEDOVATÁ, J. N. třídy 3, obalové skupiny II.

Tuhá směs arzeničnanu sodného třídy 6.1, obalové skupiny ll, a hydroxidu sodného třídy 8, obalové skupiny ll, musí být zařazena pod UN 3290 LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, ŽÍRAVÁ, ANORGANICKÁ, J.N. do třídy 6.1, obalové skupiny ll.

Roztok surového nebo rafinovaného naftalenu třídy 4.1, obalové skupiny III, v benzinu třídy 3, obalové skupiny ll, musí být zařazen pod UN 3295 UHLOVODÍKY, KAPALNÉ, J.N. do třídy 3, obalové skupiny ll.

Směs uhlovodíků třídy 3, obalové skupiny lll, a polychlorovaných bifenylů (PCB) třídy 9, obalové skupiny Il, musí být zařazena pod UN 2315 BIFENYLY POLYCHLOROVANÉ do třídy 9, obalové skupiny II.

Směs propyleniminu třídy 3 a polychlorovaných bifenylů (PCB) třídy 9, obalové skupiny ll, musí být zařazena pod UN 1929 PROPYLENIMIN, STABILIZOVANÝ do třídy 3.

2.1.4	Zařazování zkušebních vzorků

2.1.4.1	Jestliže třída látky není přesně známa a látka je přepravována k dalšímu zkoušení, musí být zařazena na základě znalostí odesílatele do předběžné třídy, pod předběžné oficiální pojmenování a pod předběžné UN číslo, a sice za použití:

(a)	klasifikačních kritérií kapitoly 2.2; a
(b)	ustanovení této kapitoly.

Musí se použít nejpřísnější obalové skupiny odpovídající zvolenému oficiálnímu pojmenování.

Při použití těchto předpisů musí být oficiální pojmenování doplněno slovem „VZOREK" (např. "HOŘLAVÁ KAPALINA, J.N., VZOREK"). V některých případech, kdy pro vzorek, který vyhovuje určitým klasifikačním kriteriím, existuje specifické oficiální pojmenování (např. VZOREK PLYNU, NESTLAČENÝ, HOŘLAVÝ, UN číslo 3167), musí být použito toto oficiální pojmenování. Pokud je pro přepravu vzorku použita položka j.n., nemusí být oficiální pojmenování doplněno technickým názvem, jak je vyžadováno zvláštním ustanovením 274 kapitoly 3.3.

2.1.4.2	Vzorek látky musí být přepravován v souladu s ustanoveními vztahujícími se na předběžné oficiální pojmenování za podmínky, že:

(a)	látka se nepovažuje za látku nepřipuštěnou k přepravě podle pododdílů 2.2.X.2 kapitoly 2.2 anebo podle kapitoly 3.2;
(b)	látka se nepovažuje za látku, která splňuje kritéria třídy 1, nebo se nepovažuje za látku infekční ani radioaktivní;
(c)	látka vyhovuje ustanovením 2.2.41.1.15 nebo 2.2.52.1.9, jde-li o samovolně se rozkládající látku nebo organický peroxid;
(d)	vzorek je přepravován ve skupinovém obalu s čistou (netto) hmotností jednoho kusu nejvýše 2,5 kg; a
(e)	vzorek není balen společně s jinými věcmi do jednoho kusu.

__________________
1	Abecední seznam těchto položek byl připraven sekretariátem a je uveden v tabulce B kapitoly 3.2. Tato tabulka není oficiální částí ADR.
2	Nejnižší hodnota LC50 za 96 hodin, EC50 za 48 hodin, popřípadě IC50 za 72 hodin.

KAPITOLA 2.2
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO JEDNOTLIVÉ TŘÍDY

2.2.1	Třída 1	Výbušné látky a předměty

2.2.1.1	Kritéria

2.2.1.1.1	Pod název třídy 1 spadají:

(a)	výbušné látky: tuhé nebo kapalné látky (nebo směsi látek), které mohou vyvinout chemickou reakcí plyny takové teploty, takového tlaku a takové rychlosti, že mohou v okolí způsobit škody.

Pyrotechnické látky: látky nebo směsi látek, určené k vyvolání tepelných, světelných, zvukových, plynových nebo dýmových efektů nebo jejich kombinaci, pomocí nedetonačních, samovolně probíhajících, exotermických chemických reakcí.

POZN. 1: Látky, které sami nejsou výbušnými látkami, ale mohou tvořit směs plynu, páry nebo prachu schopnou výbuchu, nejsou látkami třídy 1.

POZN.2: Vyjmuty jsou též vodou nebo alkoholem navlhčené výbušné látky, jejichž obsah vody nebo alkoholu překračuje udané mezní hodnoty, a výbušné látky obsahující plastifikační prostředky, tyto výbušné látky jsou zařazeny do třídy 3 nebo 4.1. Vyjmuty jsou rovněž ř výbušné látky, které jsou na základě svých převažujících nebezpečných vlastností zařazeny do třídy 5.2.

(b)	Výbušné předměty: předměty, které obsahují jednu nebo více výbušných nebo pyrotechnických látek.

POZN.: Zařízení, která obsahují výbušná nebo pyrotechnické látky v tak malém množství nebo takového druhu, že se jejich neúmyslný nebo náhodný zážeh nebo počin během přepravy neprojeví vně zařízení rozletem, ohněm, mlhou, dýmem, teplem nebo silným zvukem, nepodléhají předpisům třídy 1.

(c)	Látky a předměty výše nejmenované, a které byly vyrobeny k vyvolání praktického účinku pomocí výbuchu nebo pyrotechnického efektu.

2.2.1.1.2	Každá látka nebo každý předmět, které mají, nebo by mohly mít výbušné vlastnosti, musí být posouzeny pro zařazení do třídy 1 na základě zkoušek, zkušebních postupů a kritérií stanovených v první části Příručky zkoušek a kritérií.

Látka nebo předmět zařazené do třídy 1 smí být připuštěny k přepravě jen, jsou-li přiřazeny k jednomu z pojmenování nebo k jedné z položek j.n. uvedených v tabulce A kapitoly 3.2 a splňuje kritéria Příručky zkoušek a kritérií.

2.2.1.1.3	Látky a předměty třídy 1 musí být přiřazeny k UN číslu a pojmenování nebo k položce j.n. tabulky A kapitoly 3.2. Interpretace pojmenování látek a předmětů tabulky A kapitoly 3.2 musí být založena na glosáři uvedeném v 2.2.1.1.7.

Vzorky nových nebo již existujících výbušných látek nebo předmětů, s výjimkou třaskavin, které jsou přepravovány, mimo jiné, pro účely zkoušení, zařazováni, výzkumu a vývoje, kontroly kvality nebo jako obchodní vzorek, mohou být přiřazeny k položce UN 0190 VÝBUŠNÁ LÁTKA, VZOREK.

Přiřazení výbušných látek a předmětů, jmenovitě neuvedených v Kapitole 3.2, tabulce A, k položce j.n. třídy 1 nebo k položce UN 0190 VÝBUŠNÁ LÁTKA, VZOREK, jakož i zařazení určitých látek, u kterých je podle zvláštních ustanovení uvedených v kapitole 3.2, tabulce A, sloupci (6), přeprava závislá na vydání zvláštního povolení příslušného orgánu, musí být provedeno příslušným orgánem země původu. Tento příslušný orgán musí také písemně schválit přepravní podmínky těchto látek a předmětů. Není-li země původu smluvní stranou ADR, musí být zařazení a přepravní podmínky uznány příslušným orgánem prvního státu smluvní strany, který přijde do styku se zásilkou.

2.2.1.1.4	Látky a předměty třídy 1 musí být přiřazeny k některé podtřídě podle 2.2.1.1.5 a některé skupině snášenlivosti podle 2.2.1.1.6. Podtřída musí být stanovena na základě výsledků zkoušek popsaných v 2.3.0 a 2.3.1 s použitím definic v 2.2.1.1.5. Skupina snášenlivosti musí být stanovena podle definic v 2.2.1.1.6. Číslo podtřídy spolu s písmenem skupiny snášenlivosti tvoří klasifikační kód.

2.2.1.1.5	Definice podtříd

Podtřída 1.1	Látky a předměty nebezpečné hromadným výbuchem (hromadný výbuch je takový výbuch, který postihne téměř celý náklad zdánlivě okamžitě).

Podtřída 1.2	Látky a předměty nebezpečné rozletem, které však nejsou nebezpečné hromadným výbuchem.

Podtřída 1.3	Látky a předměty nebezpečné prudkým ohněm spojeným s malým nebezpečím tlakové vlny nebo rozletu či oběma těmito účinky, ale nejsou nebezpečné hromadným výbuchem:
(a)	při hoření vydávají značné tepelné záření nebo
(b)	které hoří postupně za projevu malé tlakové vlny nebo rozletu nebo obou těchto účinků.

Podtřída 1.4	Látky a předměty, které v případě jejich zážehu nebo počinu během přepravy vykazují pouze malé nebezpečí výbuchu. Účinky jsou převážně omezeny na kus bez rozletu úlomků větších rozměrů nebo do větší vzdálenosti. Vnější požár nesmí vyvolat zdánlivě okamžitý výbuch téměř celého obsahu kusu.

Podtřída 1.5	Velmi necitlivé látky schopné hromadného výbuchu, které jsou tak necitlivé, že pravděpodobnost jejich počinu nebo přechodu z hoření v detonaci je při běžných podmínkách přepravy velmi nízká. Jako minimální požadavek pro tyto látky je stanoveno, že nesmějí detonovat při zkoušce ve vnějším ohni.

Podtřída 1.6	Extrémně necitlivé předměty, které nejsou nebezpečné hromadným výbuchem. Předměty obsahují jen velmi málo citlivé detonující látky a pravděpodobnost jejich náhodného roznětu nebo přenosu výbuchu je velmi nízká.

POZN.: Předměty podtřídy nebezpečnosti 1.6 vykazují nebezpečí, které je omezeno na výbuch pouze jednoho předmětu.

2.2.1.1.6	Definice skupin snášenlivosti látek a předmětů

A	Třaskavina
B	Předmět, obsahující třaskavinu, který má méně než dvě účinná pojistná zařízení. Zahrnuty jsou i některé předměty, jako rozbušky a počinová zařízení pro trhací práce a zápalky pro náboje, i když neobsahují třaskaviny.
C	Střelivina nebo jiná deflagrující výbušnina nebo předmět obsahující takovou výbušninu.
D	Trhavina* černý prach nebo předmět obsahující trhavinu, vždy bez roznětných prostředků a bez hnací náplně nebo předmět s třaskavinou, který má nejméně dvě účinná pojistná zařízení.
E	Předmět, obsahující trhavinu, bez roznětných prostředků a s hnací náplní (jinou než takovou, která obsahuje hořlavou kapalinu nebo hořlavý gel nebo hypergoly).
F	Předmět obsahující trhavinu s vlastním roznětným prostředkem, s hnací náplní (jinou než takovou, která sestává z hořlavé kapaliny nebo hořlavého gelu nebo hypergolů) nebo bez hnací náplně.
G	Pyrotechnická látka nebo předmět obsahující pyrotechnickou látku nebo předmět obsahující jak výbušnou látku, tak i osvětlovací, zápalnou, slzotvornou nebo dýmotvornou látku (kromě předmětů aktivovaných vodou nebo předmětů, které obsahují bílý fosfor, fosfidy, pyroforní látku, hořlavou kapalinu nebo hořlavý gel nebo hypergoly).
H	Předmět, který obsahuje výbušnou látku a bílý fosfor.
J	Předmět, který obsahuje výbušnou látku a hořlavou kapalinu nebo hořlavý gel.
K	Předmět, který obsahuje výbušnou látku a jedovatou chemickou látku.
L	Výbušná látka nebo předmět obsahující výbušnou látkou, které představují zvláštní nebezpečí (např. pro svoji aktivaci vodou nebo pro přítomnost hypergolů, fosfidy nebo pyroforní látky) a vyžadující oddělení jednotlivých druhů.
N	Předměty, které obsahují jen velmi málo citlivé látky schopné detonace.
S	Látka nebo předmět, který je zabalen nebo zkonstruován tak, aby všechny nebezpečné účinky vyvolané náhodným uvedením do činnosti zůstaly omezeny na vnitřek obalu, pokud nebyl obal poškozen požárem. V takovém případě musí zůstat účinky tlaku vzduchu a rozletu omezeny tak, aby opatření ke zdolání požáru nebo jiná nouzová opatření v bezprostřední blízkosti kusu nebyla podstatně omezena ani jim nebylo zabráněno.

POZN. 1.:	Každá látka nebo předmět ve specifikovaném obalu smějí být přiřazeny jen k jedné skupině snášenlivosti. Protože kritérium skupiny snášenlivosti S je empirické povahy, je přiřazení k této skupině nutně vázáno na zkoušky k přidělení klasifikačního kódu.
POZN. 2:	Předměty skupin snášenlivosti D nebo E smějí být opatřeny vlastními roznětnými prostředky nebo s nimi být baleny společně za předpokladu, že tyto prostředky mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení určená k zamezení výbuchu v případě náhodného uvedení roznětného prostředku do činnosti. Takové kusy se přiřadí ke skupině snášenlivosti D nebo E.
POZN. 3:	Předměty skupin snášenlivosti D nebo E smějí být baleny společně se svými vlastními roznětnými prostředky, které neobsahují dvě účinná pojistná zařízení (t.j. rozněcovače, které jsou přiřazeny ke skupině snášenlivosti 8) za předpokladu, že je dodrženo zvláštní ustanovení MP21 oddílu 4.1.10. Takové kusy se přiřadí skupinám snášenlivosti D nebo E.
POZN. 4:	Předměty smějí být opatřeny svými vlastními zážehovými prostředky nebo s nimi být baleny společně za předpokladu, že se zážehové prostředky nemohou za normálních přepravních podmínek uvést v činnost.
POZN. 5:	Předměty skupin snášenlivosti C, D a E smějí být baleny společně. Takové kusy musí být přiřazeny ke skupině snášenlivosti E.

2.2.1.1.7	Glosář pojmenování

POZN.1:	Smyslem popisů v glosáři není náhrada zkušebních postupů, ani stanovení klasifikace látky nebo předmětu třídy 1. Rozhodnutí o zařazení do správné podtřídy a o tom, zda mají být přiřazeny ke skupině snášenlivosti S, musí být založeno na zkouškách výrobku podle první části Příručky zkoušek a kritérií, nebo na analogií s podobnými, již odzkoušenými výrobky, zařazenými podle postupů Příručky zkoušek a kritérii.
POZN.2:	Za pojmenováními jsou uvedena příslušná UN čísla (kapitola 3.2, tabulka A, sloupec 2).Pokud jde o klasifikační kód viz 2.2.1.1.4

BLESKOVICE, s kovovým pláštěm : UN čísla 0102, 0290

Předmět sestávající z duše z detonující výbušniny v trubici z měkkého kovu s ochranným povlakem nebo bez ochranného povlaku.

BLESKOVICE, S MALÝM ÚČINKEM, s kovovým pláštěm: UN číslo 0104

Předmět sestávající z duše z detonující výbušniny v plášti z měkkého kovu s ochranným povlakem nebo bez ochranného povlaku. Množství výbušné látky je tak malé, že se vně bleskovice projevuje jen nepatrný účinek výbuchu.

BOJOVÉ HLAVICE, RAKETA s trhavou nebo výmetnou náložkou: UN číslo 0370

Předměty sestávající z nevýbušné užitečné zátěže a z malé nálože detonující nebo deflagrující výbušniny. Buď neobsahují roznětné prostředky nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Jsou určeny po připevnění k raketovému motoru k rozhozu nevýbušného materiálu. Pod toto pojmenování spadají také bojové hlavice pro řízené střely.

BOJOVÉ HLAVICE, RAKETA s trhavou nebo výmetnou náložkou: UN číslo 0371

Předměty sestávající z nevýbušné užitečné zátěže a malé nálože detonující nebo deflagrující výbušniny. Obsahují roznětné prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Jsou určeny po připevnění k raketovému motoru k rozhozu nevýbušného materiálu. Pod toto pojmenování spadají také bojové hlavice pro řízené střely.

BOJOVÉ HLAVICE, RAKETA s trhavinovou náloží: UN čísla 0286, 0287

Předměty sestávající z detonující výbušniny. Buď neobsahují roznětné prostředky nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Jsou určeny pro připevnění k raketě. Pod toto pojmenování spadají také bojové hlavice pro řízené střely.

BOJOVÉ HLAVICE, RAKETA s trhavinovou náloží: UN číslo 0369

Předměty sestávající z detonující výbušniny. Obsahují roznětné prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Jsou určeny pro připevnění k raketě. Pod toto pojmenování spadají také bojové hlavice pro řízené střely.

BOJOVÉ HLAVICE, TORPÉDO s trhavinovou náloží: UN číslo 0221

Předměty sestávají z detonující výbušniny. Bud' neobsahují roznětné prostředky, nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Jsou určeny pro připevnění k torpédu.

BOMBY, S HOŘLAVOU KAPALINOU, s trhavinovou náloží: UN čísla 0399, 0400

Předměty, které jsou shazovány z letadel. Sestávají z nádržky obsahující hořlavou kapalinu a trhavinové nálože.

BOMBY s trhavinovou náloží: UN čísla 0033, 0291

Výbušné předměty, které jsou shazovány z letadel. Obsahují roznětné prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

BOMBY, s trhavinovou náloží: UN čísla 0034, 0035

Výbušné předměty, které jsou shazovány z letadel, Buď neobsahují roznětné prostředky, nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

BOMBY, ZÁBLESKOVÉ: UN číslo 0037

Výbušné předměty, které jsou shazovány z letadel pro dosažení krátkodobě působícího intensivního osvětlení pro fotografické účely. Obsahují nálož detonující výbušniny s roznětnými prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

BOMBY, ZÁBLESKOVÉ: UN číslo 0038

Výbušné předměty, které jsou shazovány z letadel pro dosažení krátkodobě působícího intensivního osvětlení pro fotografické účely. Obsahují nálož detonující výbušniny bez roznětných prostředků nebo s roznětnými prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

BOMBY, ZÁBLESKOVÉ: UN číslo 0039, 0299

Výbušné předměty, které jsou shazovány z letadel pro dosažení krátkodobě působícího intensivního osvětlení pro fotografické účely. Obsahují zábleskovou slož.

GRANÁTY, CVIČNÉ, ruční nebo puškové: UN čísla 0110, 0318, 0372, 0452

Předměty bez hlavní trhavinové nálože, které jsou určeny k ručnímu vrhání nebo k vystřelování z pušek. Obsahují roznětný prostředek a mohou obsahovat značkovací náplň.

GRANÁTY, ruční nebo puškové, s trhavinovou náloží: UN čísla 0284, 0285
Předměty, které jsou určeny k ručnímu vrhání nebo k vystřelování z pušek. Neobsahují roznětné prostředky nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

GRANÁTY, ruční nebo puškové, s trhavinovou náloží: UN čísla 0292, 0293

Předměty, které jsou určeny k ručnímu vrhání nebo k vystřelování z pušek. Obsahují roznětné prostředky , které mají méně než dvě účinná pojistná zařízení.

HEXOLIT (HEXOTOL), suchý nebo vlhčený s méně než 15 hmotnostními % vody: UN číslo 0118

Látka sestává z těsné směsi 1,3,5-trinitro-1,3,5-triazacyklohexanu (RDX) a trinitrotoluenu (TNT). Pod toto pojmenování spadá také „Composition B".

HEXOTONAL: UN číslo 0393

Látka sestávající z těsné směsi z 1,3,5-trinitro-1,3,5-triazacyklohexanu (RDX), trinitrotoluenu (TNT) a hliníku.

KUMULATIVNÍ NÁLOŽE, STŘELY pro ropné vrty, bez rozbušky: UN čísla 0124, 0494

Předměty sestávající z ocelových trubek nebo kovových pouzder, do kterých jsou vloženy kumulativní nálože, které jsou propojeny bleskovicí.

MINY, s trhavinovou náloží: UN čísla 0136, 0294

Předměty sestávající obvykle z obalu z kovu nebo kompozitních materiálů, které jsou naplněny detonující výbušninou, s roznětnými prostředky, které nemají nejméně dvě pojistná zařízení. Jsou určeny k uvedení v činnost při styku s loděmi, vozidly nebo osobami. Pod toto pojmenování spadají také „Bangalore torpedoes".

MINY, s trhavinovou náloží: UN čísla 0137, 0138

Předměty sestávající obvykle z kovových nebo kompozitních obalů, které jsou naplněny detonující výbušninou bez nebo s roznětnými prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Jsou určeny k uvedení v činnost při styku s loděmi, vozidly nebo osobami. Pod toto pojmenování spadají také „Bangalore torpedoes".

MUNICE, CVIČNÁ: UN čísla 0362, 0488

Munice, bez hlavní trhavinové nálože, která obsahuje trhavou nebo výmetnou náložku. Obvykle obsahuje také rozněcovadlo a hnací náplň.

POZN.: GRANÁTY CVIČNÉ nejsou zahrnuty pod toto pojmenování. Ty jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť.

MUNICE, DÝMOVÁ, s nebo bez trhavé nebo výmetné náložky nebo hnací náplně: UN čísla 0015, 0016, 0303

Munice, která obsahuje dýmotvornou látku; jako směs kyseliny chlorsulfonové, chlorid titaničitý, nebo dýmotvornou pyrotechnickou slož založenou na hexachlorethanu nebo červeném fosforu. Pokud není dýmotvorná látka sama výbušninou, obsahuje munice také jednu nebo více následujících složek: hnací náplň se zapalovačem a zažehovačem, rozněcovadlo s trhavou nebo výmetnou náložkou. Toto pojmenování zahrnuje též dýmové granáty.

POZN.: SIGNÁLNÍ PROSTŘEDKY, DÝMOVÉ nejsou zahrnuty pod toto pojmenování. Ty jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť.

MUNICE, DÝMOVÁ, BÍLÝ FOSFOR, s nebo bez trhavé nebo výmetné náložky, nebo hnací náplně: UN čísla 0245, 0246

Munice, která obsahuje bílý fosfor jako dýmotvornou látku. Kromě toho obsahuje jeden nebo více těchto komponentů: hnací náplň se zápalkou a zažehovačem; rozněcovadlo s trhavou nebo výmetnou náložkou. Toto pojmenování zahrnuje též dýmové granáty.

MUNICE, OSVĚTLOVACÍ, s nebo bez trhavé nebo výmetné náložky, nebo hnací náplně: UN čísla 0171, 0254, 0297

Munice určená k vytvoření jednotlivého zdroje intenzivního světla k osvětlení prostoru. Toto pojmenováni zahrnuje osvětlovací nálože, granáty, střely a bomby osvětlovací a identifikující cíle.

POZN.: Následující předměty nespadají pod toto pojmenováni: NÁBOJE, SIGNÁLNÍ; PROSTŘEDKY SIGNÁLNÍ, TÍSŇOVÉ; PROSTŘEDKY SIGNÁLNÍ RUČNÍ; SVĚTLICE, LETECKÉ; SVĚTLICE, POZEMNÍ. Ty jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť.

MUNICE, SLZOTVORNÁ s trhavou nebo výmetnou náložkou, nebo hnací náplní: UN čísla 0018, 0019, 0301

Munice obsahující slzotvornou látku. Kromě toho obsahuje jeden nebo více těchto komponentů: pyrotechnickou látku, hnací náplň se zápalkou a zažehovačem, rozněcovadlo s trhavou nebo výmetnou náložkou.

MUNICE, ZÁPALNÁ, s kapalinou nebo gelem, s trhavou nebo výmetnou náložkou, nebo hnací náplní: UN číslo 0247

Munice, která obsahuje kapalnou nebo gelovitou zápalnou látku. Pokud není zápalná látka sama výbušninou, obsahuje munice kromě toho ještě jednu nebo více těchto složek: hnací náplň se zápalkou a zažehovačem, rozněcovadlo s trhavou nebo výmetnou náložkou.

MUNICE, ZÁPALNÁ, s nebo bez trhavé nebo výmetné náložky, s nebo bez hnací náplně: UN čísla 0009, 0010, 0300

Munice, která obsahuje zápalnou slož. Pokud není zápalná slož sama výbušninou, obsahuje munice kromě toho jednu nebo více těchto složek: pohonnou náplň se zápalkou a zažehovačem, rozněcovadlo s trhavou nebo výmetnou náložkou.

MUNICE, ZÁPALNÁ, BÍLÝ FOSFOR, s trhavou nebo výmetnou náložkou, nebo hnací náplní: UN čísla 0243, 0244

Munice, která obsahuje jako zápalnou látku bílý fosfor. Kromě toho obsahuje jednu nebo více těchto složek: hnací náplň se zápalkou a zažehovačem, rozněcovadlo s trhavou nebo výmetnou náplní.

MUNICE, ZKUŠEBNÍ: UN číslo 0363

Munice, která obsahuje pyrotechnické látky. Slouží ke zkoušce funkce nebo odolnosti nové munice, zbraňových dílů nebo zařízení.

NÁBOJE, MALORÁŽOVÉ: UN čísla 0012, 0339, 0417

Munice, která sestává z nábojnice se středovým nebo okrajovým zápalem, obsahující hnací náplň a pevnou střelu. Náboje jsou určené k vystřelování ze zbraní o ráži nejvýše 19,1 mm. Pod toto pojmenování jsou zahrnuty také brokové náboje všech ráží.

POZN.: NÁBOJE MALORÁŽOVÉ, CVIČNÉ nespadají pod toto pojmenování. Tyto jsou uvedeny zvlášť. Také některé vojenské malorážové náboje nespadají pod toto pojmenování. Tyto jsou uvedeny pod pojmenováním NÁBOJE PRO ZBRANĚ, S NEVÝBUŠNOU STŘELOU.

NÁBOJE, MALORÁŽOVÉ, CVIČNÉ: UN čísla 0014, 0327, 0338

Munice, která sestává z uzavřené nábojnice se středovým nebo okrajovým zápalem a náplně z bezdýmného nebo z černého prachu. Náboje neobsahují střely. Jsou určené k vystřelování ze zbraní o ráži nejvýše 19,1 mm a slouží k vyvolání silného zvukového efektu. Používají se pro cvičné účely, k pozdravné střelbě, jako hnací náplně, pro startovací pistole atd.

NÁBOJE, PRO ZBRANĚ, CVIČNÉ: UN čísla 0014, 0326, 0327, 0338, 0413

Munice, která sestává z uzavřené nábojnice se středovým nebo okrajovým zápalem a z náplně bezdýmného nebo černého prachu. Náboje neobsahují střely. Předměty slouží k vyvolání silného zvukového efektu. Používají se pro cvičné účely, k pozdravné střelbě, jako hnací náplně, pro startovací pistole atd. Pod toto pojmenování spadá také munice, cvičná.

NÁBOJE PRO ZBRANĚ, S NEVÝBUŠNOU STŘELOU: UN čísla 0012, 0328, 0339, 0417

Munice, která sestává ze střely bez trhavinové nálože a z nábojky, s nebo bez zápalného šroubu. Předměty mohou obsahovat stopovku za předpokladu, že převažující nebezpečí představuje hnací náplň.

NÁBOJE, PRO ZBRANĚ, S TRHAVINOVOU NÁLOŽÍ: UN 0005, 0007, 0348

Munice, která sestává ze střely s trhavinovou náloží s roznětnými prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení a hnací náplně, s nebo bez zápalného šroubu. Pojmenování zahrnuje jednotné náboje, částečně dělené náboje a dělené náboje, jestliže jsou jednotlivé díly baleny společně.

NÁBOJE, PRO ZBRANĚ, S TRHAVINOVOU NÁLOŽÍ: UN 0006, 0321, 0412

Munice, která sestává ze střely s trhavinovou náloží bez roznětných prostředku nebo s roznětnými prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení, a hnací náplně, s nebo bez zápalného šroubu. Pojmenování zahrnuje jednotné náboje, částečně dělené náboje a dělené náboje, jestliže jsou jednotlivé díly baleny společně.

NÁBOJE, SIGNÁLNÍ: UN čísla 0054, 0312, 0405

Předměty, které jsou určeny pro vytváření barevných světelných nebo jiných signálů. Jsou vystřelovány ze signálních pistolí apod.

NÁBOJE, ZÁBLESKOVÉ: UN čísla 0049, 0050

Předměty sestávají z pouzdra, zápalky a zábleskové slože. Všechny součásti jsou sestaveny do jednoho celku připraveného ke střelbě.

NÁBOJKY, PRO ROPNÉ VRTY: UN čísla 0277, 0278

Předměty, sestávají z tenkého pouzdra z lepenky, kovu nebo jiného materiálu, které obsahují pouze bezdýmný prach a slouží k vystřelování tvrzených střel k prorážení pažení ropných vrtů.

POZN. Následující předměty nespadají pod toto pojmenování: nálože kumulativní. Ty jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť.

NÁBOJNICE, PRÁZDNÉ, SE ZAPALKOU: UN čísla 0055, 0379

Předměty, sestávající z nábojnice z kovu, plastu nebo jiného nehořlavého materiálu, jejichž jedinou výbušnou součástí je zápalka nebo zápalkový šroub.

NÁBOJNICE, SPALITELNÉ, PRÁZDNÉ, BEZ ZÁPALKY: UN čísla 0446, 0444

Předměty sestávající z nábojnice, která je z části nebo celá zhotovena z nitrocelulózy.

NÁLOŽE KUMULATIVNÍ bez rozbušky: UN čísla 0059, 0439, 0440, 0441

Předměty sestávající z pouzdra obsahujícího nálož detonujíci výbušniny s dutinou, která je vyložena tuhým materiálem. Předměty jsou určeny k vyvolání mohutného usměrněného průrazného efektu.

NÁLOŽE KUMULATIVNÍ, OHEBNÉ, LINEÁRNÍ: UN čísla 0237, 0288

Předměty sestávající z duše z detonující výbušniny tvarované do „V oplášťované pružnou hmotou.

NÁLOŽE, PODHLADINOVÉ: UN číslo 0056

Předměty sestávající z nálože detonující výbušniny umístěné v sudu nebo ve střele bez roznětných prostředků nebo s roznětnými prostředky, které mají nejméně dvě pojistná zařízení. Jsou určeny k detonaci pod vodou.

NÁLOŽE POČINOVÉ, BEZ ROZBUŠKY: UN čísla 0042, 0283

Předměty sestávají z nálože detonační výbušniny bez roznětného prostředku. Jsou určeny k zesílení počinového účinku rozbušky nebo bleskovice.

NÁLOŽE POČINOVÉ, S ROZBUŠKOU: UN čísla 0225, 0268

Předměty sestávají z nálože detonující výbušniny a roznětného prostředku. Jsou určeny k zesílení počinového účinku rozbušky nebo bleskovice.

NÁLOŽE, PŘÍDAVNÉ, VÝBUŠNÉ: UN číslo 0060

Předměty sestávající z malé odnímatelné počinové náložky umístěné v dutině střely mezi zapalovačem a trhavinovou náloží.

NÁLOŽE PRO TECHNICKÉ ÚČELY: UN čísla 0275, 0276, 0323, 0381

Předměty jsou určeny k vyvolání mechanických účinků. Sestávají z pouzdra s náloží z deflagrující výbušniny a roznětného prostředku. Plynné produkty deflagrace slouží k nafukování, k podélnému nebo rotačnímu pohybu nebo aktivují funkci přerušovačů, ventilů nebo spínačů, nebo vystřelují upevňovací prvky nebo hasicí prostředky.

NÁLOŽE, VÝBUŠNÉ, PROMYSLOVÉ, bez rozbušky: UN čísla 0442, 0443, 0444, 0445

Předměty sestávající z nálože trhaviny, bez roznětného prostředku. Používají se ke svařování, plátování a tvarování výbuchem nebo pro jiné metalurgické procesy.

NÁLOŽE TRHAVINOVÉ, S PLASTICKÝM POJIVEM: UN čísla 0457, 0458, 0459, 0460

Předměty, sestávající z nálože specifického tvaru bez pouzdra, vyrobené z trhaviny s plastickým pojivem. Neobsahují roznětné prostředky. Používají se jako součást munice jako jsou bojové hlavice.

NÁLOŽE, DESTRUKČNÍ: UN číslo 0048

Předměty, sestávající z pouzdra z lepenky, plastu, kovu nebo jiného materiálu, které obsahují náplň z detonující výbušniny. Neobsahují roznětné prostředky, nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

POZN.: Následují předměty nespadají pod tento pojem:BOMBY, STŘELY, MINY, atd. Ty jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť.

NÁPLNĚ HNACÍ, PRO DĚLA: UN čísla 0242, 0279, 0414

Hnací náplně v jakékoli fyzikální formě pro dělenou dělostřeleckou munici.

NÁPLNĚ HNACÍ: UN čísla 0271, 0272, 0415, 0491

Předměty sestávající z hnací náplně v jakékoliv fyzikální formě s pláštěm nebo bez pláště. Slouží jako součást raketových motorů nebo k snížení odporu vzduchu u střel.

NÝTY, VÝBUŠNÉ: UN číslo 0174

Předměty sestávající z malé náplně výbušniny uvnitř kovového nýtu.

OKTOL SUCHÝ, nebo vlhčený méně než 15% hm. vody: UN číslo: 0266

Látka sestávající z těsné směsi 1,3,5,7-tetranitro-1,3,5,7-tetrazacyklooktanu (HMX) a trinitrotoluenu (TNT).

OKTONAL: UN číslo 0496

Látka sestávající z těsné směsi 1,3,5,7-tetranitro-1,3,5,7-tetrazacyklooktanu, trinitrotoluenu(TNT) a hliníku.

PENTOLIT, SUCHÝ nebo vlhčený méně než 15% hm. vody: UN číslo 0151

Látka sestává z těsné směsi pentaeritritoltetranitratu (PETN) a trinitrotoluenu (TNT).

PLYNOVÉ GENERÁTORY NAFUKOVACÍCH VAKŮ, nebo MODULY NAFUKOVACÍCH VAKŮ nebo NAPÍNAČE BEZPEČNOSTNÍCH PÁSŮ : UN - číslo 0503

Předměty, obsahující pyrotechnické látky, které se používají v automobilech jako součásti záchranných prostředků, jako nafukovacích vaků nebo bezpečnostních pásů.

POHONNÁ HMOTA, KAPALNÁ: UN čísla 0495, 0497

Látka, sestávající z deflagrující kapalné výbušniny, která se používá k pohonu.

POHONNÁ HMOTA, TUHÁ: UN čísla 0498, 0499, 0501

Látka, sestávající z deflagrující pevné výbušniny, která se používá k pohonu.

PRACH BEZDÝMNÝ: UN čísla 0160, 0161

Látka, s obsahem nitrocelulózy jako hlavní složkou, která se používá jako pohonná hmota. Tento pojem zahrnuje jednosložkové bezdýmné prachy (samotná nitrocelulóza (NC)), dvousložkové bezdýmné prachy (jako NC s nitroglycerinem (NG)) a trojsložkové bezdýmné prachy (jako NC/NG/nitroguanidin).

POZN.: Bezdýmný prach litý, lisovaný nebo balený v pytlících je uveden pod pojmem NÁPLNĚ HNACÍ PRO DĚLA nebo SLOŽE HNACÍ.

PRACH ČERNÝ, LISOVANÝ nebo PRACH ČERNÝ, TVAROVANÝ: UN číslo 0028

Látka sestávající z tvarovaného černého prachu.

PRACH ČERNÝ, zrnitý nebo moučkový: UN číslo 0027

Látka sestávající z těsné směsi dřevěného uhlí nebo jiného zdroje uhlíku a dusičnanu draselného nebo dusičnanu sodného se sírou nebo bez ní.

PRACHOVINA SUROVÁ, NAVLHČENÁ, s nejméně 17 hmotnostními % vody: UN číslo 0433

PRACHOVINA SUROVÁ, NAVLHČENÁ, s nejméně 25 hmotnostními % vody: UN číslo 0159

Látka sestávající z nitrocelulózy a nejvýše 60 % nitroglycerínu nebo jiné kapalné organické nitrolátky nebo jejich směsi.

PROSTŘEDKY SIGNÁLNÍ DÝMOVÉ: UN čísla 0196, 0197, 0313, 0487

Předměty, které obsahují pyrotechnické látky a vyvíjejí dým. Mohou také obsahovat zařízení k vysílání akustických signálů.

PROSTŘEDKY SIGNÁLNÍ, TÍSŇOVÉ, lodní: UN čísla 0194, 0195

Předměty, které obsahují pyrotechnické látky a jsou určeny k vytváření signálů ve formě zvukového efektu, plamene nebo dýmu nebo kombinace těchto efektů.

PROSTŘEDKY SIGNÁLNÍ RUČNÍ: UN čísla 0191, 0373

Přenosné prostředky, které obsahují pyrotechnické látky a které vydávají visuální signály nebo výstražná znamení. Pod toto pojmenování spadají také malé světlice, jako dálniční světlice, železniční světlice nebo malé světlice pro lodě v tísni.

PŘEDMĚTY, PYROFORNÍ: UN číslo 0380

Předměty obsahující pyroforní látku, která je ve styku se vzduchem schopná samovznícení a výbušnou látku nebo složku. Toto pojmenování nezahrnuje předměty obsahující bílý fosfor.

PŘEDMĚTY PYROTECHNICKÉ, pro technické účely: UN čísla 0428, 0429, 0430, 0431, 0432

Předměty, které obsahují pyrotechnické látky. Jsou používány pro technické účely, jako je vývin tepla, vývin plynu nebo divadelní efekty a pod.

POZN.: Následují předměty nespadají pod toto pojmenování: všechny druhy munice; ZAŘÍZENÍ UVOLŇOVACÍ, VÝBUŠNÉ; PŘEDMĚTY PYROTECHNICKÉ, ZÁBAVNÉ TŘASKAVKY, ŽELEZNIČNÍ; SVĚTLICE, POZEMNÍ; SVĚTLICE, LETECKÉ NÁBOJE, SIGNÁLNÍ; ŘEZAČE, KABELŮ, VÝBUŠNÉ; PROSTŘEDKY, SIGNÁLNÍ, RUČNÍ; PROSTŘEDKY, SIGNÁLNÍ, DÝMOVÉ PROSTŘEDKY SIGNÁLNÍ, TÍSŇOVÉ; NÝTY, VÝBUŠNÉ. Tyto předměty jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť

PŘEDMĚTY PYROTECHNICKÉ, ZÁBAVNÉ UN čísla 0333, 0334, 0335, 0336, 0337

Pyrotechnické předměty určené pro zábavné účely.

PŘEDMĚTY, VÝBUŠNÉ, VELMI NECITLIVÉ (EEI): UN číslo 0486

Předměty, které obsahují jen zvlášť necitlivé detonující látky (EIDS), které při normálních přepravních podmínkách vykazují jen nepatrnou pravděpodobnost náhodného roznětu nebo přenosu detonace a obstály ve zkušební sérii 7 dle Příručky zkoušek a kritérií.

RAKETOVÉ MOTORY: UN čísla 0186, 0280, 0281

Předměty sestávající z výbušniny, obvykle tuhé pohonné hmoty, která je umístněna ve válci opatřeném jednou nebo více tryskami. Jsou určeny k pohonu raket nebo řízených střel.

RAKETOVÉ MOTORY S HYPERGOLEM, s nebo bez výmetné nálože: UN čísla 0250, 0322

Předměty sestávající z válce s jednou nebo více tryskami, který obsahuje hypergolickou pohonnou látku. Jsou určeny k pohonu raket nebo řízených střel.

RAKETOVÉ MOTORY S KAPALNÝM PALIVEM: UN čísla 0395, 0396

Předměty sestávající z válce s jednou nebo více tryskami, který obsahuje kapalné palivo. Jsou určeny k pohonu raket nebo řízených střel.

ROZBUŠKY PRO MUNICI: UN čísla 0073,0364, 0365, 0366

Předměty sestávající s z malého kovového nebo plastového pouzdra, které obsahuje výbušninu jako azid olova, pentaerythrittetranitrát (PETN) nebo kombinaci výbušnin. Tyto předměty jsou určeny k počinu detonační sestavy.

SOUČÁSTI ZAPALOVAČŮ, J. N.: UN čísla 0382, 0383, 0384, 0461

Předměty, obsahující výbušninu, určené k přenosu detonace nebo deflagrace v zapalovačích munice.

STŘELY, nevýbušné se stopovkou : UN čísla 0345, 0424, 0425

Předměty jako střely, které jsou vystřelovány z děl nebo jiných dělostřeleckých zbraní, pušek nebo jiných malorážových střelných zbraní.

STŘELY s trhavou nebo výmetnou náložkou: UN čísla 0426, 0427

Předměty jako střely, které jsou vystřelovány z děl nebo jiných dělostřeleckých zbraní, pušek nebo jiných malorážových střelných zbraní. Střely obsahují roznětné prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Používají se k rozhozu značkovacího barviva nebo jiných nevýbušných látek.

STŘELY s trhavá nebo výmetnou náložkou: UN čísla 0346, 0347

Předměty jako střely, které jsou vystřelovány z děl nebo jiných dělostřeleckých zbraní, pušek nebo jiných malorážových střelných zbraní. Střely neobsahují roznětné prostředky nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení. Používají se k rozhozu značkovacího barviva nebo jiných nevýbušných látek

STŘELY s trhavou nebo výmetnou náložkou: UN čísla 0434, 0435

Předměty jako střely, které jsou vystřelovány z děl nebo jiných dělostřeleckých zbraní, pušek nebo jiných malorážových střelných zbraní. Používají se k rozhozu značkovacího barviva nebo jiných nevýbušných látek.

STŘELY s trhavinovou náloží: UN čísla 0168, 0169, 0344

Předměty jako střely, které jsou vystřelovány z děl nebo jiných dělostřeleckých zbraní, pušek nebo jiných malorážových střelných zbraní. Střely neobsahují roznětné prostředky nebo obsahují roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

STŘELY s trhavinovou náloží: UN čísla 0167, 0324

Předměty jako střely, které jsou vystřelovány z děl nebo jiných dělostřeleckých zbraní, pušek nebo jiných malorážových střelných zbraní. Střely obsahují roznětné prostředky, které nemají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

STOPINA : UN číslo 0101

Předmět sestávající z bavlněných vláken obalených jemně zrněným černým prachem. Hoří vnějším plamenem a používá se k zážehu pyrotechnických předmětů atd.

STOPOVKY PRO MUNICI: UN čísla 0212, 0306

Uzavřené předměty, které obsahují pyrotechnické látky. Slouží k zviditelnění dráhy letu střely.

SVĚTLICE, LETECKÉ: UN čísla 0092, 0403, 0404, 0420, 0421

Předměty, obsahující pyrotechnické látky, které jsou určeny ke shazování z letadel. Používají se k osvětlovacím, identifikačním, signálním nebo varovným účelům.

SVĚTLICE, POZEMNÍ: UN čísla 0092, 0418, 0419

Předměty, obsahující pyrotechnické látky, které jsou určeny k používání na zemi. Používají se k osvětlovacím, identifikačním, signálním nebo varovným účelům.

ROZBUŠKOVÁ SESTAVA, NEELEKTRICKÁ, pro trhací práce: UN čísla 0360, 0361, 0500

Neelektrické rozbušky opatřené prostředky, kterými jsou uváděny v činnost jako jsou zápalnice, bleskovice, mikrobleskovice a detonační trubice. Mohou být mžikové nebo časované. Pod toto pojmenování spadají detonační zařízení s bleskovicí.

ROZBUŠKY, ELEKTRICKÉ pro trhací práce: UN čísla 0030, 0255, 0456

Předměty, které jsou určeny zejména k počinu průmyslových trhavin. Rozbušky mohou být mžikové i časované. Elektrické rozbušky se uvádějí v činnost elektrickým proudem.

ROZBUŠKY, NEELEKTRICKÉ pro trhací práce: UN čísla 0029,00267, 0455

Předměty, které jsou určeny zejména k počinu průmyslových trhavin. Rozbušky mohou být mžikové i časované. Neelektrické rozbušky se uvádějí v činnost zápalnicí, bleskovicí, mikrobleskovicí, detonační trubicí nebo jinými roznětnými prostředky. Pod toto pojmenování spadají detonační zařízení bez bleskovice.

ROZBUŠKY PRO MUNICI: UN 0073,00364, 0365, 0366.

Předměty sestávající z malého kovového nebo plastového pouzdra, které obsahuje výbušniny jako azid olovnatý, PETN nebo směs výbušnin. Jsou určeny k počinu detonačních zařízení.

ROZRUŠOVACÍ ZAŘÍZENÍ, VÝBUŠNÉ pro ropné vrty, bez rozbušky: UN číslo 0099

Předměty sestávající z trhavinové nálože v pouzdře bez roznětného prostředku. Používají se k rozrušení horniny v okolí vrtného otvoru, pro usnadnění výtoku ropy z horniny.

ŘEZAČE KABELŮ, VÝBUŠNÉ: UN číslo 0070

Předměty sestávající ze zařízení s nožovým ostřím, které je vymršťováno malou náloží deflagrační výbušniny na kovadlinu.

TORPÉDA, s trhavinovou náloží: UN číslo 0329

Předměty sestávající z výbušného pohonného systému k pohonu torpéda ve vodě a z bojové hlavice. Bojová hlavice neobsahuje roznětné prostředky nebo obsahuje prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

TORPÉDA, s trhavinovou náloží: UN číslo 0330

Předměty sestávající z výbušného nebo nevýbušného pohonného systému, k pohonu torpéda ve vodě a z bojové hlavice. Bojová hlavice obsahuje roznětné prostředky, které mají méně než dvě účinná pojistná zařízení.

TORPÉDA, s trhavinovou náloží: UN číslo 0451

Předměty sestávající z nevýbušného pohonného systému, k pohonu torpéda ve vodě a z bojové hlavice. Bojová hlavice neobsahuje roznětné prostředky nebo obsahuje roznětné prostředky, které mají nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

TORPÉDA, S KAPALNÝM PALIVEM, s trhavinovou náloží nebo bez ní: UN číslo 0449

Předměty, sestávající z kapalného výbušného pohonného systému k pohonu torpéda ve vodě s bojovou hlavicí nebo bez ní, nebo předměty sestávající z kapalného nevýbušného pohonného systému k pohonu torpéda ve vodě s bojovou hlavicí.

TORPÉDA,S KAPALNÝM PALIVEM s nevýbušnou hlavicí: UN číslo 0450

Předměty sestávající z kapalného výbušného pohonného systému k pohonu torpéda ve vodě s nevýbušnou hlavicí.

TRHAVÉ NÁLOŽKY:UN číslo 0043

Předměty, sestávající z malé náložky výbušniny. Slouží k roztržení pláště střel nebo jiné munice, aby se mohla rozptýlit jejich náplň. .

TŘASKAVKY, ŽELEZNIČNÍ: UN čísla 0192, 0193, 0492, 0493

Předměty, obsahující pyrotechnickou látku, které při nárazu vybuchují se silným zvukovým efektem. Předměty jsou určeny k umístnění na železničních kolejích.

TRHAVINA, TYP A: UN číslo 0081

Látky sestávající z kapalných nitroesterů, jako nitroglycerin nebo směsi takových látek. Obsahují kromě toho jednu nebo více těchto součástí: nitrocelulózu, dusičnan amonný nebo jiné anorganické dusičnany, aromatické nitrosloučeniny nebo hořlavé látky, jako dřevěnou moučku nebo hliníkový prášek. Látky mohou obsahovat kromě toho inertní součásti, jako je křemelina a přísady, jako barviva a stabilizátory. Trhaviny mají konzistenci práškovou, želatinovou, plastickou nebo poloplastickou. Pod toto pojmenování spadají také dynamity, trhací želatiny, želatinové dynamity.

TRHAVINA, TYP B: UN čísla 0082, 0331

Látky sestávající ze

(a)	Směsi dusičnanu amonného nebo jiných anorganických dusičnanů s výbušninami jako trinitrotoluen (TNT), které mohou také obsahovat jiné látky, jako dřevěnou moučku a hliníkový prášek; nebo
(b)	Směsi z dusičnanu amonného nebo jiných anorganických dusičnanů s jinými hořlavými, nevýbušnými látkami.

V obou případech mohou trhaviny obsahovat inertní součásti, jako křemelinu a přísady, jako barviva a stabilizátory. Tyto trhaviny nesmějí obsahovat nitroglycerín nebo podobné kapalné nitroestery a chlorečnany.

TRHAVINA, TYP C: UN číslo 0083

Látky sestávající ze směsi chlorečnanu draselného a chlorečnanu sodného nebo chloristanu draselného nebo chloristanu sodného nebo chloristanu amonného a organických nitrosloučenin nebo hořlavých látek jako dřevěná moučka, hliníkový prášek nebo uhlovodíky. Látky mohou kromě toho obsahovat inertní součásti jako křemelinu a přísady jako barviva a stabilizátory. Tyto trhaviny nesmějí obsahovat nitroglycerin nebo podobné kapalné nitroestery.

TRHAVINA, TYP D: UN číslo 0084

Látky sestávající ze směsi organických nitrosloučenin a hořlavých látek, jako uhlovodíků a hliníkového prášku. Látky mohou obsahovat inertní součásti jako křemelinu a přísady jako barviva a stabilizátory. Tyto trhaviny nesmějí obsahovat nitroglycerin nebo podobné kapalné nitroestery, chlorečnany a dusičnan amonný. Pod toto pojmenování spadají všechny plastické trhaviny.

TRHAVINA, TYP E: UN čísla 0241, 0332

Látky sestávající z vody, jako hlavní součásti a vysokého podílu dusičnanu amonného nebo jiných oxidačních prostředků, z nichž se část může nacházet v roztoku. Ostatními součástmi mohou být nitrosloučeniny jako trinitrotoluen, uhlovodíky nebo hliníkový prášek. Látky mohou obsahovat inertní součásti, jako křemelinu a přísady jako barviva a stabilizátory. Pod toto pojmenování spadají emulzní trhaviny, trhaviny typu slurry a „vodní gely".

TRITONAL: UN číslo 0390

Látka sestává ze směsi trinitrotoluenu (TNT) a hliníku.

VÝBUŠNÉ LÁTKY, VELMI NECITLIVÉ (EVI), J.N.: UN číslo 0482

Látky nebezpečné hromadným výbuchem, které jsou tak necitlivé, že při normálních přepravních podmínkách je jen velmi malá pravděpodobnost jejich roznětu nebo přechodu z hoření k detonaci. Tyto látky musí také obstát ve zkouškách série 5 dle Příručky zkoušek a kriterií.

VZORKY, VÝBUŠNÉ, kromě třaskavin: UN číslo 0190

Nové nebo již existující výbušné látky nebo předměty které dosud nejsou přiřazeny k žádnému pojmenování v kapitole 3.2, Tabulce A, které jsou přepravovány v malém množství v souladu s pokyny příslušného orgánu mimo jiné k pokusným, klasifikačním, výzkumným a vývojovým účelům za účelem kontroly jakosti nebo jako obchodní vzorek.

POZN.: Výbušné látky nebo předměty, které již jsou jmenovitě uvedené v kapitole 3.2, tabulce A, pod tento pojem nespadají.

ZÁBLESKOVÁ SLOŽ: UN čísla 0094, 0305

Pyrotechnická látka, která po zážehu vydává intenzivní světlo.

ZÁPALKY, KALÍŠKOVÉ: UN čísla 0044, 0377, 0378

Předměty sestávající se z kovových nebo plastových kalíšků, které obsahují malé množství výbušné směsi, která se snadno zažehuje úderem. Používají se k zážehu hnacích náplní malorážových nábojů a v perkusních zažehovačích.

ZÁPALNÉ ŠROUBY UN čísla 0319, 0320, 0376

Předměty sestávající ze zápalky pro zážeh a náplně deflagrační výbušniny jako je černý prach. Používají se k zážehu hnací náplně v nábojkách pro děla atd.

ZÁPALNICE, BEZPEČNOSTNÍ: UN číslo 0105

Předmět, sestávající z duše z jemnozrnného černého prachu, která je omotaná ohebným textilním vláknem. Je opatřený jedním nebo více ochrannými obaly a po zažehnutí hoří stanovenou rychlostí bez jakéhokoliv vnějšího výbušného účinku.

ZÁPALNICE: UN číslo 0066

Předmět, který se buď sestává z textilních vláken obalených černým prachem nebo jinou rychle hořící pyrotechnickou složí a z pružného ochranného povlaku nebo z duše z černého prachu opředené pružnými textilními vlákny. Předmět hoří podélně otevřeným plamenem a slouží k přenosu zážehu z jednoho zařízení k náloži nebo k zažehovači.

ZÁPALNICE, trubičková, s kovovým pláštěm: UN číslo 0101

Předmět sestávající z kovové trubičky s duší z deflagrující výbušniny.

ZAPALOVAČE, DETONAČNÍ: UN čísla 0106, 0107, 0257, 0367

Předměty s výbušnými díly, určené k vyvolání detonace v munici. Obsahují mechanické, elektrické, chemické nebo hydrostatické zařízení k vyvolání detonace. Obvykle obsahují pojistná zařízení.

ZAPALOVAČE, DETONAČNÍ s pojistným zařízením: UN čísla 0408,0409,0410

Předměty, s výbušnými díly, určené k vyvolání detonace v munici. Obsahují mechanické, elektrické, chemické nebo hydrostatické zařízení k vyvolání detonace. Detonační zapalovače musí obsahovat nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

ZAPALOVAČE, ZÁŽEHOVÉ: UN čísla 0316, 0317, 0368

Předměty, s třaskavými složemi, určené k vyvolání deflagrace v munici. Obsahují mechanické, elektrické, chemické nebo hydrostatické zařízení k vyvolání deflagrace. Obvykle obsahují pojistná zařízení.

ZAŘÍZENÍ, AKTIVOVATELNÉ VODOU, s trhavou nebo výmetnou náložkou nebo s hnací náplni: UN čísla 0248, 0249

Předměty, jejichž funkce je závislá na fyzikálně-chemické reakci jejich složek s vodou.

ZAŽEHOVAČE: UN čísla 0121, 0314, 0315, 0454

Předměty, které obsahují jednu nebo více výbušných látek, které jsou určeny k vyvolaní deflagrace ve výbušných zařízeních. Do činnosti mohou být uváděny chemicky, elektricky nebo mechanicky.

POZN.: Následující předměty nespadají pod tento pojem: ZÁPALNICE, ZÁPALNICE trubičková; ZÁPALNICE BEZPEČNOSTNÍ, ZÁPALKY KALÍŠKOVÉ, STOPINA; ZAŽEHOVAČE HNACÍCH NÁPLNI; ZAŽEHOVAČE ZÁPALNIC. Jsou v tomto glosáři uvedeny zvlášť.

ZAPALOVAČE, ZÁŽEHOVÉ: UN čísla 0316, 0317, 0368

Předměty, obsahující třaskavé slone, které jsou určeny k vyvolání deflagrace v munici. Obsahují mechanické, elektrické, chemické nebo hydrostatické zařízení určené k iniciaci deflagrace. Zpravidla obsahuji pojistná zařízení.

ZAPALOVAČE, DETONAČNÍ: UN čísla 0106, 0107, 0257, 0367

Předměty, obsahující výbušné součásti, které jsou určeny k vyvolání detonace v munici. Obsahují zařízení k iniciaci detonace, která jsou uváděná v činnost mechanicky, elektricky, chemicky nebo hydrostaticky. Zpravidla obsahují pojistná zařízení.

ZAPALOVAČE, DETONAČNÍ s pojistným zařízením: UN čísla 0408, 0409, 0410

Předměty, obsahující výbušné součásti, které jsou určeny k vyvolání detonace v munici. Obsahují zařízení k iniciaci detonace, která jsou uváděná v činnost mechanicky, elektricky, chemicky nebo hydrostaticky. Detonační zapalovače musí obsahovat nejméně dvě účinná pojistná zařízení.

ZAŘÍZENÍ UVOLŇOVACÍ, VÝBUŠNÉ: UN číslo 0173

Předměty sestávající z malé výbušné náložky s roznětným prostředkem a tyče nebo spojovacího dílu. Přeražením tyče nebo spojovacího dílu se zařízení uvede rychle v činnost.

ZAŽEHOVAČE HNACÍCH NÁPLNÍ: UN čísla 0319, 0320, 0376

Předměty sestávají z prostředku zážehu a dodatkové náplně z deflagrujicí výbušniny, jako černý prach. Slouží jako zažehovač pro hnací náplně v nábojnicích pro děla atd.

ZAŽEHOVAČE ZÁPALNIC: UN číslo 0131

Předměty různé konstrukce, které se uvádějí v činnost třením, úderem nebo elektricky a které slouží k zažehnutí zápalnice.

2.2.1.2	K přepravě nepřipuštěné látky a předměty

2.2.1.2.1	Výbušné látky, které vykazují podle kritérií Příručky zkoušek a kritérií nepřípustně vysokou citlivost nebo u kterých může nastat samovolná reakce, jakož i výbušné látky a předměty s výbušnou látkou, které nejsou v kapitole 3.2, tabulce A jmenovitě uvedené nebo označené j.n. nejsou připuštěny k přepravě.

2.2.1.2.2	Látky skupiny snášenlivosti A (1.1 A UN - čísel 0074, 0113, 0114, 0129, 0130, 0135, 0224, 0473) nejsou k přepravě připuštěny.

Předměty skupiny snášenlivosti K (1.2 K UN číslo 0020 a 1.3 K UN čísla 0021) nejsou k přepravě připuštěny.

2.2.1.3	Seznam hromadných položek

Klasifikační kód (viz 2.2.1.1.4	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
1.1 A	0473	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N. (nepřipuštěny k přepravě, viz pod 2.2.1.2.2	
1.1 B	0461	SOUČÁSTI, ROZNĚTNÉ SYSTÉMY, J.N. 2.2.1.2.2	
1.1. C	0474	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0497	POHONNÁ HMOTA, KAPALNÁ	
	0498	POHONNÁ HMOTA TUHÁ	
	0462	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N..	
1.1 D	0475	VÝBUŠNÉ LÁTKY, J.N.	
	0463	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.1 E	0464	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.1 F	0465	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.1 G	0476	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.1 L	0357	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0354	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.2 B	0382	SOUČÁSTI, ROZNĚTNÉ SYSTÉMY, J.N.	
1.2 C	0466	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.2 D	0467	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.2 E	0468	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.2 F	0469	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.2 L	0358	VÝBUŠNÉ LÁTKY, J. N.	
	0248	ZAŘÍZENÍ, AKTIVOVATELNÉ VODOU, s trhavou nebo výmetnou náložkou nebo s hnací náplní	
	0355	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.3 C	0132	DEFLAGRUJÍCÍ KOVOVÉ SOLI AROMATICKÝCH NITROSLOUČENIN, J.N.	
	0477	LÁTKY VÝBUŠNÉ J.N.	
	0495	POHONNÁ HMOTA, KAPALNÁ	
	0499	ROZBUŠKOVÁ SESTAVA, NEELEKTRICKÁ, pro trhací práce	
	0470	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.3 G	0478	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.3 L	0359	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0249	ZAŘÍZENÍ, AKTIVOVATELNÉ VODOU, s trhavou nebo výmetnou náložkou nebo s hnací náplní	
	0356	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N.	
1.4 B	0350	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
	0383	SOUČÁSTI, ROZNĚTNÉ SYSTÉMY, J.N.	
1.4 C	0479	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0351	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
1.4 D	0480	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0352	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
1.4 E	0471	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
1.4 F	0472	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
1.4 G	0485	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0353	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
1A S	0481	LÁTKY VÝBUŠNÉ, J.N.	
	0349	PŘEDMĚTY VÝBUŠNÉ, J.N	
	0384	SOUČÁSTI, ROZNĚTNÉ SYSTÉMY, J.N.	
1.5 D	0482	VÝBUŠNÉ LÁTKY, VELMI NECITLIVÉ (EVI), J.N.	
1.6 N	0486	PŘEDMĚTY, VÝBUŠNÉ, VELMI NECITLIVÉ EEI	
	0190	VÝBUŠNINA, VZOREK, jiná než třaskavina	
	POZN	Podtřída a skupina snášenlivosti musí být určeny příslušným úřadem v souhladu s ustanoveními v 2.2.1.1.4	

1) EVI = výbušné velmi necitlivé
2) EEI = výbušné, extrémně necitlivé

2.2.2	Třída 2	Plyny

2.2.2.1	Kritéria

2.2.2.1.1	Název třídy 2 zahrnuje čisté plyny, směsi plynů, směsi jednoho nebo více plynů s jednou nebo více jiných látek, jakož i předměty, které takové látky obsahují.

Plyny jsou látky, které:

(a)	při 50°C mají tenzi par vyšší než 300 kPa (3 bar), nebo
(b)	při 20°C a standardním tlaku 101,3 kPa jsou zcela plynné.

POZN. 1: UN 1052 FLUOROVODÍK je však látkou třídy 8.

POZN. 2: Čistý plyn smí obsahovat jiné složky, které pocházejí z výrobního procesu nebo, které jsou přidávány, aby zachovaly stabilitu výrobku za předpokladu, že koncentrace těchto složek nemění zatřídění nebo přepravní podmínky, jako stupeň plnění, plnicí flak nebo zkušební tlak.

POZN. 3: J.n. položky. v pododdíle 2.2.2.3 mohou zahrnovat čisté plyny, jakož i směsi plynů.

POZN. 4: Nápoje nasycené oxidem uhličitým nepodléhají ustanovením ADR.

2.2.2.1.2	Látky a předměty třídy 2 jsou rozděleny následovně:

1.	Stlačený plyn: plyn, který, je-li naplněn pod tlakem pro přepravu, je zcela plynný při - 50 °C; tato kategorie zahrnuje všechny plyny s kritickou teplotou - 50 °C nebo nižší;
2.	Zkapalněný plyn: plyn, který, je-li naplněn pod tlakem pro přepravu, je částečně kapalný při teplotě nad - 50 °C. Rozlišuje se:
Vysokotlaký zkapalněný plyn: plyn s kritickou teplotou nad - 50 °C a nejvýše + 65 °C; a
Nízkotlaký zkapalněný plyn: plyn s kritickou teplotou nad + 65 °C;
3.	Hluboce zchlazený zkapalněný plyn: plyn, který, je-li naplněn pro přepravu, je částečně zkapalněn v důsledku své nízké teploty;
4.	Pod tlakem rozpuštěný plyn: plyn, který, je-li naplněn pod tlakem pro přepravu, je rozpuštěn v rozpouštědle kapalné fáze;
5.	Aerosoly a malé nádobky s plynem (plynové kartuše);
6.	Jiné předměty obsahující plyn pod tlakem;
7.	Plyny, které nejsou pod tlakem, podléhající zvláštním předpisům (vzorky plynů).

2.2.2.1.3	Látky a předměty (kromě aerosolů) třídy 2 jsou podle svých nebezpečných vlastností přiřazeny k jedné z následujících skupin:

A	dusivé
O	podporující hoření
F	hořlavé
T	jedovaté
TF	jedovaté, hořlavé
TC	jedovaté, žíravé
TO	jedovaté, podporující hoření
TFC	jedovaté, hořlavé, žíravé
TOC	jedovaté, podporující hoření, žíravé

Jestliže podle těchto kritérií mají plyny nebo směsi plynů nebezpečné vlastnosti, které lze přiřadit více než jedné skupině, mají skupiny označené písmenem T přednost před všemi ostatními skupinami. Skupiny označené písmenem F mají přednost před skupinami označenými písmeny A nebo O.

POZN. 1: Ve vzorovém předpisu UN, v IMDG Code a v Technických instrukcích ICAO jsou plyny zařazovány na základě svého hlavního nebezpečí do jedné z následující tří podtříd.

Podtřída 2.1:	Hořlavé plyny (odpovídá skupinám, které jsou označeny písmenem F)
Podtřída 2.2:	Nehořlavé, nejedovaté plyny (odpovídá skupinám, které jsou označeny písmeny A nebo O)
Podtřída 2.3:	Jedovaté plyny (odpovídá skupinám, které jsou označeny písmeny T, tzn. T, TF, TC, TO, TFC a TOC)

POZN. 2: Malé nádobky s plynem (UN číslo 2037) musí být přiřazeny dle nebezpečí plynoucího z jejich obsahu ke skupinám A až TOC. K aerosolům (UN číslo 1950) viz 2.2.2.1.6.

POZN. 3: Žíravé plyny se považují za jedovaté, a proto se Zařazují do skupiny TC, TFC nebo TOC.

POZN.4: Směsi, které osahají více než 21% objemu kyslíku, se zařazují jako podporující hoření.

2.2.2.1.4	Pokud v kapitole 3.2, tabulce A jmenovitě uvedená směs třídy 2 odpovídá různým kritériím uvedeným v 2.2.2.1.2 a 2.2.2.1.5, je třeba tuto směs zařadit dle těchto kritérií a přiřadit ji k vhodné j.n. položce.

2.2.2.1.5	Látky a předměty (kromě aerosolů) třídy 2 jmenovitě neuvedené v kapitole 3.2, tabulce A je třeba přiřadit podle bodů 2.2.2.1.2 a 2.2.2.1.3 k hromadné položce uvedené v pododdíle 2.2.2.3. Platí následující kritéria:

Dusivé plyny

Plyny nepodporující hoření, nehořlavé a nejedovaté, které zřeďují nebo vypuzují kyslík, který je za normálních podmínek přítomen v ovzduší.

Hořlavé plyny

Plyny, které při teplotě 20°C a standardním tlaku 101,3 kPa:

(a)	jsou zápalné ve směsi s nejvýše 13% objemu plynu se vzduchem, nebo
(b)	mají rozsah hořlavosti se vzduchem nejméně 12 procentních bodů bez ohledu na spodní mez hořlavosti.

Hořlavost musí být stanovena za pomoci zkoušek nebo výpočtů dle metod schválených ISO (viz normu ISO 10156:1996).

Pokud jsou pro použití těchto metod k dispozici pouze nedostatečné údaje, mohou být použity rovnocenné metody zkoušek, pokud jsou uznány příslušným orgánem země původu.

Není-li země původu smluvní stranou ADR, musí být tyto metody uznány příslušným orgánem prvního státu smluvní strany ADR, který přijde do styku se zásilkou.

Plyny podporující hoření

Plyny, které mohou obecně přívodem kyslíku způsobit nebo podpořit hoření jiných látek účinněji než vzduch. Schopnost oxidace musí být stanovena za pomoci zkoušek nebo výpočtů podle metod schválených ISO (viz normu ISO 10156:1996)

Jedovaté plyny

POZN.: Plyny, které kvůli své žíravosti částečně nebo úplně odpovídají kritériím pro jedovatost, musí být zařazeny jako jedovaté. K možnému vedlejšímu nebezpečí žíravosti, viz také kritéria pod nadpisem „Žíravé plyny".

Plyny:

(a)	o nichž je známo, že mají takový jedovatý nebo žíravý účinek na člověka, že představují nebezpečí pro jeho zdraví; nebo
(b)	o kterých se předpokládá, že mají jedovatý nebo žíravý účinek na člověka, protože při zkouškách podle pododdílu 2.2.61.1 vykazují hodnotu LC50 pro akutní jedovatost nejvýše 5000 ml/m3 (ppm).

Pro zařazení směsí plynů (včetně par látek jiných tříd) může být použit následující vzorec:

LC50 jedovatá (směs) = 

přičemž	fi = molární zlomek i-té části směsi.
Ti = index jedovatosti i - té části směsi.
Hodnota Ti odpovídá hodnotě LC50 dle P200 pododdílu 4.1.4.1. Pokud hodnota LC50 není v P200 pododdílu 4.1.4.1 uvedena, je třeba použít hodnotu LC50, která je uvedena ve vědecké literatuře. Pokud hodnota LC50 není známa, vypočítá se index jedovatosti na základě nejnižší hodnoty LC50 látek s podobnými fyziologickými a chemickými účinky, nebo, je-li to jediná možnost, na základě pokusů.

Žíravé plyny

Plyny nebo směsi plynů, které kvůli svým žíravým účinkům zcela odpovídají kritériím pro jedovatost, je třeba zařadit jako jedovaté s vedlejším nebezpečím žíravosti.

Směs plynů, která je z důvodu svých kombinovaných účinků žíravosti a jedovatosti považována za jedovatou, představuje vedlejší nebezpečí žíravosti, jestliže je z lidské zkušenosti známo, že je směs škodlivá pro kůži, oči nebo sliznice, nebo je-li hodnota LC50 žíravých částí směsi při výpočtu podle následujícího vzorce nejvýše 5000 ml/m3 (ppm):

LC50 žíravá (směs) = 

přičemž	fCi = molární zlomek i- té žíravé části směsi.
TCi = index jedovatosti i- té žíravé části směsi.
Hodnota TCi odpovídá hodnotě LC50 dle P200 pododdílu 4.1.4.1. Pokud hodnota LC50 není v P200 pododdílu 4.1.4.1 uvedena, je třeba použít hodnotu LC50 , která je uvedena ve vědecké literatuře.
Pokud hodnota LC50 není známa, vypočítá se index jedovatosti na základě nejnižší hodnoty LC50 látek s podobnými fyziologickými a chemickými účinky, nebo, je-li to jediná možnost, na základě pokusů.

2.2.2.1.6	Aerosoly

Aerosoly (UN číslo 1950) se přiřazují k jedné z následujících skupin podle svých nebezpečných vlastností takto:
A	dusivé
O	podporující hoření
F	hořlavé
T	jedovaté
C	žíravé
CO	žíravé, podporující hoření
FC	hořlavé, žíravé
TF	jedovaté, hořlavé
TC	jedovaté, žíravé
TO	jedovaté, podporující hoření
TFC	jedovaté, hořlavé, žíravé
TOC	jedovaté, podporující hoření, žíravé.

Zařazení závisí na povaze obsahu aerosolového rozprašovače.

POZN.: Plyny, které vyhovují definici jedovatých plynů podle 2.2.2.1.5 nebo pyroforních plynů podle pokynu pro balení P200 v 4.1.4.1, nesmějí být použity jako hnací náplň v aerosolovém rozprašovači. Aerosoly s obsahem splňujícím kritéria pra obalovou skupinu l z hlediska jedovatosti nebo žíravosti nejsou připuštěny k přepravě.

Platí tato kritéria:

a)	Přiřazení ke skupině A se provede, pokud obsah nesplňuje kritéria pro žádnou jinou skupinu podle pododstavců b) až f) dále;
b)	Přiřazení ke skupině O se provede, pokud aerosol obsahuje plyn podporující hoření podle 2.2.2.1.5;
c)	Přiřazení ke skupině F se provede, jestliže obsah zahrnuje více než 45 hmotnosti nebo více než 250 g hořlavých složek. Hořlavé složky jsou plyny, které jsou hořlavé ve vzduchu při normálním tlaku, nebo látky nebo přípravky v kapalné formě, které mají bod vzplanutí nejvýše 100 °C;
d)	Přiřazení ke skupině T se provede, pokud je obsah, s výjimkou hnací náplně aerosolového rozprašovače, zařazen do třídy 6.1, obalových skupin II nebo III;
e)	Přiřazení ke skupině C se provede, pokud obsah, s výjimkou hnací náplně aerosolového rozprašovače, splňuje kritéria pro třídu 8, obalové skupiny II nebo III;
f)	Pokud jsou splněna kritéria pro více než jednu skupinu mezi skupinami O, F, T a C, provede se přiřazení k příslušné skupině CO, FC, TF, TC, TO, TFC nebo TOC.

2.2.2.2	Plyny nepřipuštěné k přepravě

2.2.2.2.1	Chemicky nestálé látky třídy 2 jsou připuštěny k přepravě jen tehdy, byla-li učiněna potřebná opatření k zabránění všech možností nebezpečné reakce za normálních přepravních podmínek, jako např. rozkladu, přeměně nebo polymerizaci. Za tímto účelem je zvláště třeba dbát na to, aby nádoby a cisterny neobsahovaly látky, které by tyto reakce mohly podporovat.

2.2.2.2.2	Následující látky a směsi nejsou připuštěny k přepravě:

-	UN 2186 - CHLOROVODÍK, HLUBOCE ZCHLAZENÝ, KAPALNÝ;
-	UN 2421 - OXID DUSITÝ;
-	UN 2455 - METHYLNITRID;
-	hluboce zchlazené zkapalněné plyny, kterým nelze přiřadit klasifikační kódy 3A, 3O nebo 3 F;
-	rozpuštěné plyny, které nemohou být přiřazeny pod UN čísla 1001, 2073 nebo 3318;
-	aerosoly, u nichž jsou jako hnací náplně použity plyny, které jsou jedovaté podle 2.2.2.1.5 nebo pyroforní podle pokynu pro balení P200 v 4.1.4.1;
-	aerosoly s obsahem splňujícím kritéria pro obalovou skupinu I z hlediska jedovatosti nebo žíravosti (viz 2.2.61 a 2.2.8);
-	malé nádobky obsahující plyny, které jsou velmi jedovaté (LC50 nižší než 200 ppm) nebo pyroforní podle pokynu pro balení P200 v 4.1.4.1.

2.2.2.3	Seznam hromadných položek

Stlačené plyny	
Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
1 A	1979 1980 1981 1956	PLYNY VZÁCNÉ, SMĚS, STLAČENÁ PLYNY VZÁCNÉ A KYSLÍK, SMĚS, STLAČENÁ PLYNY VZÁCNÉ A DUSÍK, SMĚS, STLAČENÁ PLYN STLAČENÝ, J.N.	
1 O	3156	PLYN STLAČENÝ, OXIDUJÍCÍ , J.N.	
1 F	1964 1954	UHLOVODÍKY, PLYNNÉ, SMĚS, STLAČENÁ, J.N. PLYN, STLAČENÝ HOŘLAVÝ, J.N.	
1 T	1955	PLYN, STLAČENÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
1 TF	1953	PLYN, STLAČENÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ, J.N.	
1 TC	3304	PLYN, STLAČENÝ, JEDOVATÝ, ŽÍRAVÝ, J.N.	
1 TO	3303	PLYN, STLAČENÝ, JEDOVATÝ, OXIDUJÍCÍ, J.N.	
1 TFC	3305	PLYN, STLAČENÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ, ŽÍRAVÝ, J.N.	
1 TOC	3306	PLYN, STLAČENÝ, JEDOVATÝ, OXIDUJÍCÍ, ŽÍRAVÝ, J.N.	

Zkapalněné plyny	
Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
2 A	1058	PLYNY ZKAPALNĚNÉ, nehořlavé, s přidáním dusíku, oxidu uhličitého nebo vzduchu	
	1078	PLYN JAKO CHLADÍCÍ PROSTŘEDEK, J.N., jako směsi plynů s pojmenováním R..., které mají jako: směs F1 při 70°C tenzi par nepřesahující 1,3 MPa (13 bar) a při 50°C hustotu, která odpovídá minimálně hustotě dichlorfluormethanu (1,30 kg/I); směs F2 při 70°C tenzi par nepřesahující 1,9 MPa (19 bar) a při 50°C hustotu, která odpovídá minimálně hustotě dichlorfluormethanu (1,21 kg/I); směs F3 při 70°C tenzi par nepřesahující 3 MPa (30 bar) a při 50°C hustotu, která odpovídá minimálně hustotě chlordifluormethanu (1,09 kg/I); POZN.: Trichlorfluormethan (chladicí prostředek R11), 1,1,2-trichlor-1,2,2-trifluorethan (chladicí prostředek R 113), 1,1,1-trichlor-2,2,2-trifluorethan (chladící prostředek R 113a), 1-chlor-1,2,2-trifluorethan (chladicí prostředek R133) a 1-chlor-1,1,2-trifluorethan (chladicí prostředek R133b) nejsou látkami třídy 2, mohou však být částmi směsí F1 až F3	
	1968	INSEKTICID, PLYNNÝ, J.N.	
	3163	PLYN ZKAPALNĚNÝ, J.N.	
2 O	3157	PLYN ZKAPALNĚNÝ, OXIDUJÍCÍ, J.N.	
2 F	1010	1,3 BUTADIEN A UHLOVODÍKY, SMĚSI STABILIZOVANÉ, které mají při 70°C tenzi par nepřesahující 1,1 MPa (11 bar) a jejichž hustoty neklesnou při 50°C pod hodnotu 0525 kg/I POZN. 1,2-butadien, stabilizovaný a 1,3-butadien, stabilizovaný má přiřazeno UN číslo 9010, viz. kapitola 3.2, tabulka A	
	1060	METHYLACETYLEN A PROPADIEN, SMĚS, STABILIZOVANÁ, jako směsi methylacetylenu a propadienu s uhlovodíky, kterými jsou: SMĚS P1 obsahující nejvýše 63% objemu methylacetylenu a propadienu a nejvýše 24% objemu propanu a propenu, přičemž procentuální podíl nasycených uhlovodíků C4 musí být nejméně 14% objemu; SMĚS P2 obsahující nejvýše 48% objemu methylacetylenu a propadienu a nejvýše 50% objemu propanu a propenu, přičemž procentuální podíl nasycených uhlovodíků C4 musí být nejméně 5% objemu; jakož i směsi propadienu s 1% až 4% methylacetylenu	
2 F	1965	UHLOVODÍKY PLYNNÉ, SMĚS, ZKAPALNĚNÁ, J.N., které jsou jako směsi: směs A při 70°C tenzi par nejvýše 1,1 MPa (11 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,525 kg/I směs A 01 při 70°C tenzi par nejvýše 1,6 MPa (16 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,516 kg/l směs A 02 při 70°C tenzi par nejvýše 1,6 MPa (16 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,505 kg/l směs A 0 při 70°C tenzi par nejvýše 1,6 MPa (16 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,495 kg/I směs A 1 při 70°C tenzi par nejvýše 2,1 MPa (21 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,485 kg/I směs B 1 při 70°C tenzi par nejvýše 2,6 MPa (26 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,474 kg/l směs B 2 při 70°C tenzi par nejvýše 2,6 MPa (26 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,463 kg/I směs B při 70°C tenzi par nejvýše 2,6 MPa (26 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,450 kg/l směs C při 70°C tenzi par nejvýše 3,1 MPa (31 bar) a při 50°C hustotu nejméně 0,440 kg/l POZN. 1. Pro výše uvedené směsi jsou také přípustná jako označení látek následující obchodní pojmenování: pro směsi A, A01, A02, a A0 - Butan, pro směs C Propan  POZN. 2. Jestliže předchází nebo následuje námořní nebo letecká přeprava, smí být pro UN 1965 UHLOVODÍKY PLYNNÉ, SMĚS, ZKAPALNĚNÁ, J.N. použit záznam UN 1075 PLYNY ROPNÉ, ZKAPALNĚNÉ	
	3354	INSEKTICID PLYNNÝ, HOŘLAVÝ, J.N.	
	3161	PLYN ZKAPALNĚNÝ HOŘLAVÝ, J.N.	
2 T	1967	INSEKTICID PLYNNÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
	3162	PLYN ZKAPALNĚNÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
2 TF	3355	INSEKTICID PLYNNÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ, J.N.	
	3160	PLYN ZKAPALNĚNÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ, J.N.	
2 TC	3308	PLYN ZKAPALNĚNÝ, JEDOVATÝ, ŽÍRAVÝ, J.N.	
2 TO	3307	PLYN ZKAPALNĚNÝ, JEDOVATÝ, OXIDUJÍCÍ, J.N.	
2 TFC	3309	PLYN ZKAPALNĚNY, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ, ŽÍRAVÝ, J.N.	
2 TOC	3310	PLYN ZKAPALNĚNY, JEDOVATÝ, OXIDUJÍCÍ, ŽÍRAVÝ, J.N.	

Hluboce zchlazené zkapalněné plyny	
Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
3 A	3158	PLYN, HLUBOCE ZCHLAZENÝ, KAPALNÝ, J.N.	
3 O	3311	PLYN, HLUBOCE ZCHLAZENÝ, KAPALNÝ, OXIDUJÍCÍ, J.N.	
3 F	3312	PLYN, HLUBOCE ZCHLAZENÝ, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, J.N.	

Rozpuštěné plyny	
Klasifikační kód	UN čísla	Pojmenování látek nebo předmětů	
4	Jen v kapitole 3.2, tabulce A, jmenovitě uvedené látky jsou připuštěny k přepravě	

Obal a nádoby pro plyn, pod tlakem, malé, s plynem (kartuše)	
Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
5	1950	AEROSOLY	
	2037	NÁDOBY, MALÉ, S PLYNEM (KARTUŠE), bez odběrného ventilu, které nelze opětovně pInit	

Jiné předměty, které obsahují plyn pod tlakem	
Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
6 A	3164	PŘEDMĚTY POD PNEUMATICKÝM TLAKEM (s nehořlavým plynem) nebo	
	3164	PŘEDMĚTY POD HYDRAULICKÝM TLAKEM (s nehořlavým plynem)	
6 F	3150	PŘÍSTROJE, MALÉ, S PLYNNÝM UHLOVODÍKEM, s odběrným ventilem, nebo	
	3150	NÁDOBKY OPAKOVANĚ PLNITELNÉ PRO MALÉ PŘÍSTROJE S PLYNNÝM UHLOVODÍKEM, s odběrným ventilem	

Vzorky plynů	
Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
7 F	3167	VZOREK PLYNU, NESTLAČENÝ, HOŘLAVÝ, J.N., který není hluboce zchlazený	
7 T	3169	VZOREK PLYNU, NESTLAČENÝ, JEDOVATÝ, J.N., který není hluboce zchlazený	
7 TF	3168	VZOREK PLYNU, NESTLAČENÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ, J.N., který není hluboce zchlazený	

2.2.3	Třída 3	Hořlavé kapaliny

2.2.3.1	Kritéria

2.2.3.1.1	Název třídy 3 zahrnuje látky, jakož i předměty, které obsahují látky této třídy, které:

-	jsou kapalné podle odstavce (a) definice pojmu „kapalina“ v oddíle 1.2.1;
-	mají při 50°C tenzi par nejvýše 300 kPa (3 bar) a při 20°C a standardním tlaku 101,3 kPa nejsou zcela plynné; a
-	mají bod vzplanutí nejvýše 61°C (viz pododdíl 2.3.3.1 k odpovídající zkoušce).

Název třídy 3 zahrnuje také kapaliny a tuhé látky v roztaveném stavu s bodem vzplanutí nad 61 °C, které jsou podány k přepravě nebo přepravovány zahřáté na teplotu rovnající se jejich bodu vzplanutí nebo vyšší. Tyto látky jsou přiřazeny k UN číslu 3256.

Název třídy 3 zahrnuje také znecitlivěné kapalné výbušné látky. Znecitlivěné kapalné výbušné látky jsou látky, které jsou ve vodě nebo v jiných kapalinách rozpuštěny nebo rozptýleny tak, aby vytvořily homogenní kapalnou směs, která už nemá výbušné vlastnosti. V tabulce A kapitoly 3.2, jsou tyto položky pod UN čísly 1204, 2059, 3064, 3343 a 3357.

POZN. 1: Nejedovaté a nežhavé látky s bodem vzplanutí vyšším než 35°C, které za podmínek zkoušky hořením stanovených v Příručce pro zkoušky a kritéria, část lll, pododdíl 32.2.5, samostatné nehoří, nejsou látkami třídy 3, jsou-li však tyto látky podány k přepravě nebo přepravovány zahřáté na teplotu rovnající se jejich bodu vzplanutí nebo vyšší, jsou látkami třídy 3.

POZN. 2: Odchylkou od odstavce 2.2.3.1.1 se považují paliva pro vznětové motory, plynový olej nebo topný olej (lehký) s bodem vzplanutí nad 61°C až do nejvýše 100°C za látky třídy 3, UN čísla 1202.

POZN. 3: Kapaliny, které jsou při vdechnutí velmi jedovaté, s bodem vzplanutí pod 23°C a jedovaté látky s bodem vzplanutí 23°C nebo vyšším jsou látkami třídy 6.1 (viz pododdíl 2.2.61.1).

POZN. 4: Hořlavé kapalné látky a přípravky, používané jako pesticidy, které jsou velmi jedovaté, jedovaté nebo slabě jedovaté a mají bod vzplanutí 23°C nebo vyšší, jsou látkami třídy 6.1 (viz pododdíl 2.2.61.1).

POZN. 5: Žhavé kapaliny s bodem vzplanutí 23°C nebo vyšším jsou látkami třídy 8 (viz pododdíl 2.2.8.1).

POZN. 6: UN 2734 AMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ, J. N. nebo UN 2734 POLYAMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ, J.N. a UN 2920 LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, HOŘLAVÁ, J. N. jsou látky třídy 8 (viz pododdíl 2.2.8.1).

2.2.3.1.2	Látky a předměty třídy 3 jsou rozděleny následovně:

F	Hořlavé kapaliny bez vedlejšího nebezpečí;
F1	Hořlavé kapaliny s bodem vzplanutí nejvýše 61°C;
F2	Hořlavé kapaliny s bodem vzplanutí nad 61'C, přepravované nebo podávané k přepravě při teplotě rovnající se jejich bodu vzplanutí nebo vyšší (zahřáté látky);
FT	Hořlavé kapaliny, jedovaté;
FT1	Hořlavé kapaliny, jedovaté;
FT2	Pesticidy;
FC	Hořlavé kapaliny, žíravé;
FTC	Hořlavé kapaliny, jedovaté, žíravé;
D	Znecitlivěné kapalné výbušné látky.

2.2.3.1.3	Látky a předměty zařazené do třídy 3 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Látky, které nejsou jmenovitě uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2 musí být přiřazeny k příslušné položce v pododdíle 2.2.3.3 a k odpovídající obalové skupině podle ustanovení tohoto oddílu. Hořlavé kapaliny musí být přiřazeny k jedné z následujících obalových skupin podle stupně nebezpečí, který představují pro přepravu:
Obalová skupina I:	Velmi nebezpečné látky: hořlavé kapaliny, jejichž bod varu nebo začátek varu je nejvýše 35°C, a hořlavé kapaliny s bodem vzplanutí pod 23°C, které jsou buď podle kritérií pododdílu 2.2.61.1 velmi jedovaté, nebo podle kritérií pododdílu 2.2.8.1 silně žíravé;
Obalová skupina II:	Středně nebezpečné látky: hořlavé kapaliny s bodem vzplanutí pod 23°C, které nespadají pod obalovou skupinu I, kromě látek v 2.2.3.1.4;
Obalová skupina III:	Málo nebezpečné látky: hořlavé kapaliny s bodem vzplanutí od 23°C do 61°C včetně, jakož i látky v 2.2.3.1.4.

2.2.3.1.4	Kapalné nebo viskózní směsi a přípravky, včetně těch, které obsahují nejvýše 20 nitrocelulózy s obsahem dusíku v sušině nejvýše 12,6 %, smějí být přiřazeny k obalové skupině III, jestliže jsou splněny následující požadavky:

(a)	výška vrstvy rozpouštědla, která se oddělí při dělicí zkoušce rozpouštědla, musí činit méně než 3% celkové výšky zkušebního vzorku (viz Příručku zkoušek a kritérií, část III, pododdíl 32.5.1); a

(b)	viskozita1 a bod vzplanutí musí odpovídat následující tabulce:

Extrapolovaná kinematická viskozita v (při střihové rychlosti blízké 0) mm2/s při 23°C	Doba výtoku t podle ISO 2431:1993	Bod vzplanutí v °C	
	v s	při průměru výtokové trysky v mm		
20 < v < 80	20< t < 60	4	nad 17	
80 < v < 135	60 < t < 100	4	nad 10	
135 < v < 220	20 < t < 32	6	nad 5	
220 < v < 300	32 < t < 44	6	nad - 1	
300 < v < 700	44 < t < 100	6	nad - 5	
700 < v	100 < t	6	- 5 a níže	

POZN.: Směsi s více než 20%, ale nejvýše 55% nitrocelulózy, s obsahem dusíku nejvýše 12,6% v suché hmotě jsou látkami, které jsou přiřazeny k UN číslu 2059.
Směsi s bodem vzplanutí pod 23°C
- s více než 55% nitrocelulózy a jakýmkoli obsahem dusíku, nebo
- s nejvýše 55% nitrocelulózy s obsahem dusíku více než 12,6% v suché hmotě
jsou látkami třídy 1 (UN číslo 0340 nebo 0342) nebo třídy 4.1 (UN číslo 2555, 2556 nebo 2557).

___________________
1 Stanovení viskozity: Jestliže předmětná látka nemá gravitační vlastnosti kapaliny nebo není-li metoda s použitím výtokového kelímku vhodná ke stanovení viskozity, musí být použit viskozimetr s proměnnou střihovou rychlostí, aby mohly být stanoveny koeficienty dynamické viskozity látky při 23°C u řady hodnot střihových rychlostí. Zjištěné hodnoty v závislosti na střihových rychlostech musí být extrapolovány na hodnotu střihové rychlosti 0. Tímto způsobem stanovená dynamická viskozita dělena hustotou dává zdánlivou kinematickou viskozitu při střihové rychlosti blízké 0.

2.2.3.1.5	Nejedovaté a nežíravé roztoky a homogenní směsi s bodem vzplanutí 23°C nebo vyšším (viskózní látky, jako barvy a laky, vyjma látek obsahujících více než 20% nitrocelulózy) v nádobách o vnitřním objemu menším než 450 litrů nepodléhají předpisům ADR, jestliže při dělicí zkoušce rozpouštědla (viz Příručku zkoušek a kritérií, část III, pododdíl 32.5.1) výška oddělené vrstvy rozpouštědla činí méně než 3% celkové výšky a jestliže látky při 23°C ve výtokovém kelímku podle normy ISO 2431:1993 s tryskou průměru 6 mm vykazují dobu výtoku:
(a)	nejméně 60 sekund, nebo
(b)	nejméně 40 sekund a neobsahují více než 60% látek třídy 3.

2.2.3.1.6	Spadají-li látky třídy 3 vlivem příměsí do jiných kategorií nebezpečnosti než těch, do kterých patří látky jmenovitě uvedené v tabulce A kapitoly 3.2, přiřadí se tyto směsi nebo roztoky k položkám, ke kterým na základě svého skutečného nebezpečí patří.

POZN: K zařazování roztoků a směsí (jako jsou přípravky a odpady) viz také oddíl 2.1.3.

2.2.3.1.7	Na základě zkušebních postupů podle 2.3.3.1 a 2.3.4 a kritérií uvedených v 2.2.3.1.1 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedený roztok nebo jmenovitě uvedená směs, popřípadě roztok nebo směs, který(á) obsahuje jmenovitě uvedenou látku, takové povahy, že tento roztok nebo tato směs nepodléhá ustanovením pro tuto třídu (viz také oddíl 2.1.3).

2.2.3.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

2.2.3.2.1	Látky třídy 3, které snadno peroxidují (jako ethery nebo určité heterocyklické kyslíkaté látky), smějí být přepravovány jen tehdy, jestliže jejich obsah peroxidu nepřekročí 0,3% přepočítáno na peroxid vodíku (H2O2). Obsah peroxidu se stanoví podle 2.3.3.2.

2.2.3.2.2	Chemicky nestálé látky třídy 3 je dovoleno přepravovat jen tehdy, byla-li učiněna potřebná opatření k zabránění nebezpečnému rozkladu nebo polymeraci během přepravy. Za tímto účelem je zejména nutno zajistit, aby nádoby a cisterny neobsahovaly látky, které by takové reakce mohly podporovat.

2.2.3.2.3	Znecitlivěné kapalné výbušné látky, které nejsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2, nejsou připuštěny k přepravě jako látky třídy 3.

2.2.3.3	Seznam hromadných položek

	Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů 	
Hořlavé kapaliny				
		1133	LEPIDLA s hořlavou kapalnou látkou	
		1136	OLEJE DEHTOVÉ, HOŘLAVÉ	
		1139	ROZTOK OCHRANNÉHO NÁTĚRU (včetně povrchových úprav nebo nátěrů používaných k průmyslovým nebo jiným účelům, jako jsou základní nátěry karosérií vozidel, vnitřní nátěry sudů)	
		1169	EXTRAKTY AROMATICKÉ, KAPALNÉ	
		1197	EXTRAKTY CHUŤOVÉ, KAPALNÉ	
		1210	BARVA TISKAŘSKÁ, hořlavá nebo PŘÍSLUŠENSTVÍ	
		1210	TISKAŘSKÝCH BAREV (včetně ředidel nebo rozpouštědel tiskařských barev), hořlavé	
		1263	BARVA (včetně barev, lakových barev, emailových laků, mořidel, šelakových roztoků, fermeží, lešticích prostředků, kapalných plnidel a kapalných základů pro laky)	
	F1	1263	PŘÍSLUŠENSTVÍ BAREV (včetně ředidel a rozpouštědel)	
		1266	VÝROBKY KOSMETICKÉ s hořlavými rozpouštědly	
		1293	TINKTURY, LÉKAŘSKÉ	
		1306	PROSTŘEDKY OCHRANNÉ NA DŘEVO, KAPALNÉ	
		1866	ROZTOK PRYSKYŘICE, hořlavý	
		1999	DEHTY KAPALNÉ, včetně silničního asfaltu a olejů, živice a ředěné živice	
		3065	NÁPOJE ALKOHOLICKÉ	
		3269	PRYSKYŘICE POLYESTEROVĚ, VÍCESLOŽKOVÉ	
		1224	KETONY, KAPALNÉ,J.N.	
		1268	DESTILÁTY ROPNÉ, J.N. nebo	
bez vedlejšího		1268	PRODUKTY ROPNÉ, J.N.	
nebezpečí				
F		1987	ALKOHOLY, J.N.	
		1989	ALDEHYDY, J.N.	
		2319	UHLOVODÍKY TERPENICKÉ, J.N.	
		3271	ETHERY, J.N.	
		3272	ETHERY, J.N.	
		3295	UHLOVODÍKY, KAPALNÉ, J.N.	
		3336	THIOLY (merkaptany), KAPALNÉ, HOŘLAVÉ, J.N. nebo	
		3336	SMĚSI THIOLŮ (merkaptany), KAPALNÉ, HOŘLAVÉ, J.N.	
		1993	LÁTKA HOŘLAVÁ, KAPALNÁ, J.N.	
				
		3256	LÁTKA ZAHŘÁTÁ, KAPALNA, HOŘLAVÁ, J.N.,	
	F2		s bodem vzplanutí nad 61 °C	
	Látky zahřáté			
				
		1228	THIOLY mmekkaptany), KAPALNÉ, HOŘLAVÉ, JEDOVATÉ, J.N. nebo	
		1228	SMĚSI THIOLŮ (směsi merkaptany), KAPALNÉ, HOŘLAVÉ, JEDOVATÉ, J.N.	
		1986	ALKOHOLY, HOŘLAVÉ, JEDOVATÉ, J.N.	
		1988	ALDEHYDY, HOŘLAVÉ, JEDOVATÉ, J.N.	
	FT1	2478	ISOKYANÁTY, HOŘLAVÉ, JEDOVATÉ, J.N. nebo	
		2478	ISOKYANÁT, ROZTOK, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
		3248	LÉČIVA, KAPALNÁ, HOŘLAVÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
		3273	NITRILY, HOŘLAVÉ, JEDOVATÉ, J.N.	
		1992	LÁTKA HOŘLAVÁ, KAPALNÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
				
jedovaté FT		2758	PESTICID - KARBAMÁT, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2760	PESTICID NA BÁZI ARZÉNU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2762	PESTICID - ORGANICKÁ SLOUČENINA CHLORU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2764	PESTICID NA BÁZI TRIAZINU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2772	PESTICID NA BÁZI THIOKARBÁMÁTU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2776	PESTICID NA BÁZI MĚDI, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2778	PESTICID NA BÁZI RTUTI, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2780	PESTICID - SUBSTITUOVANÝ NITROFENOL, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		2782	PESTICID NA BÁZI BIPYRIDILU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
	FT2			
Pesticid (s bodem vzplanutí pod 23°C)	2784	PESTICID - ORGANICKÁ SLOUČENINA FOSFORU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		3024	PESTICID-DERIVÁT KUMARINU, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		3346	PESTICID-DERIVÁT KYSELINY FENOXYOCTOVÉ, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		3350	PESTICID-PYRETHROID, KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ	
		3021	PESTICID KAPALNÝ, HOŘLAVÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
		POZNÁMKA: Zařazení pesticidu pod položku se provádí na základě aktivní složky, fyzikálního stavu pesticidu a všech možných vedlejších nebezpečí, která může představovat	
				
		2733	AMINY, HOŘLAVÉ, ŽÍRAVÉ, J.N. nebo	
žíravé	FC	2733	POLYAMINY, HOŘLAVÉ, ŽÍRAVÉ, J.N.	
		2985	CHLORSILANY, HOŘLAVÉ, ŽÍRAVÉ, J.N.	
		3274	ALKOHOLÁTY, ROZTOKY v alkoholu, J.N.	
		2924	LÁTKA HOŘLAVÁ, KAPALNÁ, ŽÍRAVÁ, J.N.	
				
jedovaté, žíravé	FTC	3286	LÁTKA HOŘLAVÁ, KAPALNÁ, JEDOVATÁ,	
			ŽÍRAVÁ, J.N.	
				
		3343	NITROGLYCERIN, SMĚS, ZNECITLIVĚNÁ, KAPALNÁ, HOŘLAVÁ, J.N. s nejvýše 30% hm. nitroglycerinu	
Znecitlivěné kapalné výbušné látky  D	3357	NITROGLYCERIN, ZNECITLIVĚNÁ, KAPALNÁ, J.N. s nejvýše SMĚS 30% hm. nitroglycerinu	
		(Žádná další hromadná položka není k dispozici. Pokud jde o jiné látky, jsou k přepravě připuštěny jako látky třídy 3 pouze ty, které jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2.)	

2.2.41	Třída 4.1	Hořlavé tuhé látky, samovolně se rozkládající látky a znecitlivěné tuhé výbušné látky

2.2.41.1	Kritéria

2.2.41.1.1	Název třídy 4.1 zahrnuje hořlavé látky a předměty a znecitlivěné výbušné látky, které jsou tuhými látkami podle písmene a) definice „tuhý“ uvedené v oddíle 1.2.1, jakož i samovolně se rozkládající tuhé nebo kapalné látky.

Třídě 4.1 jsou přiřazeny
-	lehce hořlavé tuhé látky a předměty (viz 2.2.41.1.3 až 2.2.41.1.8);
-	samovolně se rozkládající tuhé nebo kapalné látky (viz 2.2.41.1.9 až 2.2.41.1.17);
-	znecitlivěné tuhé výbušné látky (viz 2.2.41.1.18);
-	látky příbuzné samovolně se rozkládajícím látkám (viz 2.2.41.1.19).

2.2.41.1.2	Látky a předměty třídy 4.1 se dále dělí následovně

F	Hořlavé tuhé látky bez vedlejšího nebezpečí:

F1	organické
F2	organické, roztavené
F3	anorganické

FO	Hořlavé tuhé látky, podporující hoření

FT	Hořlavé tuhé látky, jedovaté:

FT1	organické, jedovaté
FT2	anorganické, jedovaté

FC	Hořlavé tuhé látky, žíravé:

FC1	organické, žíravé
FC2	anorganické, žíravé

D	Znecitlivěné tuhé výbušné látky bez vedlejšího nebezpečí

DT	Znecitlivěné tuhé výbušné látky, jedovaté

SR	Samovolně se rozkládající látky:

SR1	nevyžadující řízení teploty
SR2	vyžadující řízení teploty.

Hořlavé tuhé látky

Definice a vlastnosti

2.2.41.1.3	Hořlavé tuhé látky jsou lehce hořlavé tuhé látky a tuhé látky, které se mohou zapálit třením.

Lehce hořlavé tuhé látky jsou práškovité, zrnité nebo pastovité látky, které jsou nebezpečné, jestliže se po krátkém styku se zápalným zdrojem, jako např. s hořící zápalkou, mohou snadno zapálit a plamen se po zapálení rychle rozšiřuje. Nebezpečí přitom nemusí vycházet jen z ohně, nýbrž také z jedovatých zplodin hoření. Kovové prášky jsou kvůli obtížím při hašení ohně zvláště nebezpečné, protože normální hasící prostředky, jako oxid uhličitý nebo voda, mohou zvětšit nebezpečí.

Klasifikace

2.2.41.1.4	Látky a předměty zařazené jako hořlavé tuhé látky třídy 4.1 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Přiřazení organických látek a předmětů, které nejsou v tabulce A kapitoly 3.2 jmenovitě uvedeny, pod příslušnou položku pododdílu 2.2.41.3, podle ustanovení kapitoly 2.1, se může provést na základě zkušeností nebo na základě výsledků zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, pododdílu 33.2.1. Přiřazení jmenovitě neuvedených anorganických látek musí být provedeno na základě výsledků zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, částí III, pododdílu 33.2.1, přičemž musí být zohledněny rovněž zkušenosti, vedou-li k přísnějšímu zařazení.

2.2.41.1.5	Jestliže se jmenovitě neuvedené látky na základě zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, pododdílu 33.2.1 přiřazují k jedné z položek uvedených v pododdíle 2.2.41.3, platí následující kritéria:
(a)	Práškovité, zrnité nebo pastovité látky, s výjimkou kovových prášků nebo prášků kovových slitin, se klasifikují jako lehce hořlavé látky třídy 4.1, jestliže se mohou snadno zapálit po krátkém styku se zápalným zdrojem (např. hořící zápalkou), nebo jestliže se plamen po zapálení rychle rozšiřuje, doba vyhoření je menší než 45 sekund na měrnou vzdálenost 100 mm, nebo rychlost vyhoření je větší než 2,2 mm/s.
(b)	Kovové prášky nebo prášky kovových slitin se přiřazují ke třídě 4.1, jestliže mohou být zapáleny při styku s plamenem a reakce se rozšíří na celou délku vzorku za 10 minut nebo méně.
Tuhé látky, které se mohou zapálit třením, se musí zařadit do třídy 4.1 analogicky k existujícím položkám (např. zápalkám) nebo v souladu s příslušným zvláštním ustanovením.

2.2.41.1.6	Na základě zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.2.1 a kritérií uvedených v 2.2.41.1.4 a 2.2.41.1.5 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedená látka takové povahy, že nepodléhá předpisům pro tuto třídu.

2.2.41.1.7	Spadají-li látky třídy 4.1 vlivem příměsí do jiných kategorií nebezpečnosti, než těch, do kterých patří látky jmenovitě uvedené v tabulce A kapitoly 3.2, přiřadí se tyto směsi k položkám, ke kterým na základě svého skutečného nebezpečí patří.

POZN: K zařazování roztoků a směsí (jako jsou přípravky a odpady) viz také oddíl 2.1.3.

Přiřazení k obalovým skupinám

2.2.41.1.8	Hořlavé tuhé látky zařazené pod různé položky tabulky A kapitoly 3.2 musí být přiřazeny k obalovým skupinám II nebo III na základě zkušebních postupů Příručky zkoušek a kritérií, části III, pododdílu 33.2.1 podle těchto kritérií:
(a)	Lehce hořlavé tuhé látky, které mají při zkoušce dobu vyhoření menší než 45 sekund na měrnou vzdálenost 100 mm, jsou přiřazeny k obalové skupině II, proběhl-li plamen navlhčenou zónou; přiřazeny obalové skupině III, jestliže navlhčená zóna zastaví šíření plamene po dobu nejméně 4 minut;
(b)	Kovové prášky nebo prášky kovových slitin jsou přiřazeny k obalové skupině II, jestliže se reakce při zkoušce rozšíří po celé délce vzorku za 5 minut nebo méně; přiřazen k obalové skupině III, jestliže se reakce při zkoušce rozšíří po celé délce vzorku za více než 5 minut.
U tuhých látek, které mohou vzplanout třením, musí být jejich přiřazení k obalové skupině provedeno v analogii k existujícím položkám nebo podle odpovídajícího zvláštního ustanovení.

Samovolně se rozkládající látky

Definice

2.2.41.1.9	Pro účely ADR jsou samovolně se rozkládající látky tepelně nestálé látky, které se mohou i bez přítomnosti kyslíku (vzduchu) silně exotermicky rozkládat. Látky se nepovažují jako samovolně se rozkládající látky třídy 4.1, jestliže:
(a)	jsou výbušnými látkami dle kritérií pro třídu 1;
(b)	jsou látkami podporujícími hoření podle přiřazovacího postupu pro třídu 5.1 (viz pododdíl 2.2.51.1);
(c)	jsou organickými peroxidy podle kritérií pro třídu 5.2 (viz pododdíl 2.2.52.1);
(d)	jejich rozkladné teplo je menší než 300 J/g; nebo
(e)	jejich teplota samourychlujícího se rozkladu (SADT) (viz POZN. 2) je vyšší než 75° C pro kus o hmotnosti 50 kg.

POZN. 1: Rozkladné teplo může být určeno libovolnou mezinárodně uznávanou metodou, např. dynamickou diferenční kalorimetrií a adiabatickou kalorimetrií.

POZN. 2: Teplota samourychlujícího se rozkladu (SADT) je nejnižší teplota, při které může dojít k samovolnému rozkladu látky v obalu používaném během přepravy. Potřebné předpisy k určení této teploty jsou obsaženy v Příručce pro zkoušky a kritéria, části 11, kapitole 20 a oddílu 28.4.

POZN. 3: Všechny látky, které vykazuji vlastnosti samovolně se rozkládajících látek, musí být zařazeny jako takové, i když vykazují podle 2.2.42.1.5 pozitivní výsledek zkoušky pro zařazení do třídy 4.2.

Vlastnosti

2.2.41.1.10	Rozklad samovolně se rozkládajících látek může být vyvolán teplem, stykem s katalytickými nečistotami (např. kyselinami, sloučeninami těžkých kovů, zásadami), třením nebo nárazem. Rychlost rozkladu se zvyšuje se stoupající teplotou a je rozdílná podle druhu látky. Rozklad může mít, zvláště jestliže nedojde k zapálení, za následek vývin jedovatých plynů nebo par. U určitých samovolně se rozkládajících látek musí být teplota řízena. Některé samovolně se rozkládající látky se mohou především pod uzavřením výbušně rozkládat. Tato vlastnost může být zmenšena přidáním ředidel nebo použitím vhodných obalů. Určité samovolně se rozkládající látky prudce hoří. Samovolně se rozkládající látky jsou například některé sloučeniny níže uvedených typů:

alifatické azosloučeniny (-C-N=N-C-)
organické azidy (-C-N3);
díazoniové soli (-CNZ + Z-);
N - nitroso sloučeniny (-N-N=O); a
aromatické sulfohydrazidy (-SO2-NH-NH2).

Tento výčet není úplný; látky s jinými reaktivními skupinami a některé směsi látek mohou mít podobné vlastnosti.

Klasifikace

2.2.41.1.11	Samovolně se rozkládající látky jsou na základě svého stupně nebezpečnosti rozděleny do sedmi typů. Typy samovolně se rozkládajících látek začínají od typu A, který není připuštěn k přepravě v obalu, ve kterém byl zkoušen, až po typ G, který nepodléhá ustanovením pro samovolně se rozkládající látky třídy 4.1. Zařazení samovolně se rozkládajících látek typů B až F přímo závisí na největším přípustném množství v jednom obalu. Zásady pro zařazování, jeho postupy, zkušební metody a kritéria a vzor vhodného zkušebního protokolu jsou uvedeny v Příručce zkoušek a kritérií, části II.

2.2.41.1.12	Již zařazené a k vhodné hromadné položce přiřazené látky jsou uvedeny v pododdíle 2.2.41.4, společně s odpovídajícím UN číslem, vhodným způsobem balení a popřípadě s kritickou a řízenou teplotou.

Tyto hromadné položky udávají
-	typ samovolně se rozkládajících látek (B až F), viz odstavec 2.2.41.1.11;
-	skupenství (kapalné/tuhé) ; a
-	řízení teploty (je-li vyžadováno), viz. 2.2.41.1.17.

Klasifikace samovolně se rozkládajících látek uvedených v pododdíle 2.2.41.4 se provádí na základě technicky čisté látky (pokud není uvedena koncentrace menší než 100 %).

2.2.41.1.13	Klasifikaci samovolně se rozkládajících látek nebo přípravků samovolně se rozkládajících látek, které nejsou uvedeny v pododdíle 2.2.41.4, jakož i jejich přiřazení k hromadné položce musí provést příslušný orgán země původu na základě zkušebního protokolu. Osvědčení o schválení musí obsahovat zařazení a odpovídající přepravní podmínky. Jestliže země původu není smluvní stranou ADR, musí zařazení a přepravní podmínky uznat příslušný orgán prvního státu smluvní strany ADR, který přijde do styku se zásilkou.

2.2.41.1.14	Aktivační přísady, jako zinkové sloučeniny, se mohou přidat k některým samovolně se rozkládajícím látkám ke změně jejich reakční schopnosti. Podle typu a koncentrace aktivační přísady může poklesnout tepelná stálost, což může mít za následek změnu výbušných vlastností. Pokud dojde ke změně jedné z těchto vlastností, je třeba nový přípravek posoudit podle klasifikačního postupu.

2.2.41.1.15	Vzorky samovolně se rozkládajících látek nebo přípravků samovolně se rozkládajících látek, které nejsou uvedeny v pododdíle 2.2.41.4, pro které není k dispozici úplná sada výsledků zkoušek a které je nutno přepravit k provedení dalších zkoušek a hodnocení, je třeba zařadit pod odpovídající položku samovolně se rozkládajících látek typu C, jestliže
-	podle dostupných údajů není vzorek nebezpečnější než samovolně se rozkládající látky typu B;
-	vzorek je zabalen podle způsobu balení OP2 a hmotnost na dopravní jednotku nepřesahuje 10 kg;
-	dostupné údaje ukazují, že řízená teplota, pokud je, je dostatečně nízká, aby se zabránilo nebezpečnému rozkladu a zároveň dostatečně vysoká, aby se předešlo nebezpečnému oddělování (separaci) fází.

Znecitlivění

2.2.41.1.16	Pro zajištění bezpečné přepravy samovolně se rozkládajících látek, jsou tyto v mnoha případech znecitlivěné ředidlem. Jestliže je pevně stanoven procentní podíl látky, vztahuje se k podílu hmotnosti, zaokrouhlenému na nejbližší celé číslo. Jestliže je použito ředidlo, musí být samovolně se rozkládající látka spolu s ředidlem vyzkoušena, a to v koncentraci a formě užívaných k přepravě. Ředidla, která mohou dovolit samovolně se rozkládající látce koncentrovat se na nebezpečný stupeň při úniku z obalu, se nesmějí používat. Každé použité ředidlo se musí snášet se samovolně se rozkládající látkou. Z toho pohledu jsou tuhá nebo kapalná ředidla snášenlivá, jestliže nemají žádné nepříznivé účinky na tepelnou stálost a druh nebezpečnosti samovolně se rozkládající látky. Kapalná ředidla v přípravcích vyžadujících řízení teploty (viz 2.2.41.1.14) musí mít bod varu nejméně 60°C a bod vzplanutí nejméně 5°C. Bod varu kapaliny musí být o nejméně 50°C vyšší než řízená teplota samovolně se rozkládající látky.

Ustanovení o řízení teploty

2.2.41.1.17	Určité samovolně se rozkládající látky smějí být přepravovány pouze za podmínek řízené teploty. Řízenou teplotou se rozumí nejvyšší teplota, při které mohou být samovolně se rozkládající látky bezpečně přepravovány. Předpokládá se, že teplota bezprostředního okolí kusu přesáhne během přepravy hodnotu 55°C pouze na relativně krátkou dobu za 24-hodinový časový interval. V případě výpadku systému řízení teploty, může být nutné provést nouzová opatření. Kritická teplota je teplota, při niž musí být provedena nouzová opatření. Řízená a kritická teplota jsou odvozeny od teploty samourychlujícího se rozkladu (SADT) (viz tabulku 1). SADT musí být stanovena za účelem rozhodnutí, zda látka musí být přepravována při řízené teplotě. Předpisy pro stanovení SADT jsou obsaženy v Příručce zkoušek a kritérií, části II, kapitole 20 a oddílu 28.4.

Tabulka 1: Odvození řízených a kritických teplot

Druh nádob	SADTa	Řízená teplota	Kritická teplota	
Jednotlivé obaly a lBC	20°C a méně	o 20°C nižší než SADT	o 10°C nižší než SADT	
	20°C až 35°C	o 15°C nižší než SADT	o 10°C nižší než SADT	
	více než 35°C	o 10°C nižší než SADT	o 5°C nižší než SADT	
Cisterny	méně než 50°C	o 10°C nižší než SADT	o 5°C nižší než SADT	

a SADT látky zabalené pro přepravu

Přepravovat při řízené teplotě se musí samovolně se rozkládající látky, u kterých SADT nepřekračuje 55°C. Řízené a kritické teploty jsou uvedeny v 2.2.41.4. Skutečná teplota při přepravě smí být nižší než řízená teplota, avšak musí být zvolena tak, aby nedošlo k nebezpečnému oddělování (separaci) fází.

Znecitlivěné výbušné tuhé látky

2.2.41.1.18	Znecitlivěné výbušné tuhé látky jsou látky, které jsou navlhčeny vodou nebo alkoholy, nebo jsou zředěny jinými látkami tak, aby se potlačily jejich výbušné vlastnosti. Takové položky jsou v tabulce A kapitoly 3.2 označeny následujícími UN čísly: 1310, 1320, 1321, 1322, 1336, 1337, 1344, 1347, 1348, 1349, 1354, 1355, 1356, 1357, 1517, 1571, 2555, 2556, 2557, 2852, 2907, 3317, 3319, 3344, 3364, 3365, 3366, 3367, 3368, 3369, 3370 a 3376.

Látky příbuzné samovolně se rozkládajícím látkám

2.2.41.1.19	Látky, které

(a)	byly podle výsledků sérií zkoušek 1 a 2 předběžně přiřazeny ke třídě 1, avšak podle výsledků série zkoušek 6 jsou vyňaty z platnosti třídy 1,
(b)	nejsou samovolně se rozkládajícími látkami třídy 4.1, a
(c)	nejsou látkami třídy 5.1 nebo 5.2,

jsou rovněž přiřazeny ke třídě 4.1, a to k položkám UN čísel 2956, 3241, 3242 a 3251.

2.2.41.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

2.2.41.2.1	Chemicky nestálé látky třídy 4.1 jsou připuštěny k přepravě pouze tehdy, pokud byla provedena potřebná opatření zabraňující jejich nebezpečnému rozkladu nebo polymeraci během přepravy. Za tímto účelem se musí dbát zvláště na to, aby nádoby a cisterny neobsahovaly žádné látky, které by tyto reakce mohly podporovat.

2.2.41.2.2	Hořlavé tuhé látky, podporující hoření, které jsou přiřazeny k UN číslu 3097, nejsou k přepravě připuštěny, ledaže by odpovídaly předpisům pro třídu 1 (viz také pododdíl 2.1.3.7).

2.2.41.2.3	Následující látky nejsou k přepravě připuštěny:
-	samovolně se rozkládající látky typu A [viz Příručku zkoušek a kritérií, část II, odstavec 20.4.2 (a)];
-	sulfidy fosforu, které nejsou prosty žlutého nebo bílého fosforu;
-	jiné, než v tabulce A kapitoly 3.2 uvedené znecitlivěné výbušné tuhé látky;
-	anorganické hořlavé látky v roztaveném stavu, s výjimkou UN 2448 SÍRA, ROZTAVENÁ;

2.2.41.3	Seznam hromadných položek

		Klasifi- kační kód	UN číslo	Pojmenování látky nebo předmětů	
					
			3175	LÁTKY TUHÉ, OBSAHUJÍCÍ HOŘLAVÉ KAPALNÉ LÁTKY, J.N.	
		organické F1	1353	VLÁKNA IMPLEMENTOVANÁ SE SLABĚ NITKOVANOU CELULÓZOU, J.N.	
	bez vedlej-šího nebez-pečí		1353	TKANINY IMPLEMENTOVANÉ SE SLABĚ NITKOVANOU CELULÓZOU, J.N.	
			1325	HOŘLAVÉ ORGANICKÉ LÁTKY, J.N.	
					
		organické roztavené  F2	3176	LÁTKA TUHA HOŘLAVÁ, ORGANICKÁ, V ROZTAVENÉM STAVU, J.N.	
					
Hořlavé tuhé látky F			3089	PRÁŠEK KOVOVÝ, HOŘLAVÝ, J.N.a b	
		anorga- nické  F3	3181	SOLI ORGANICKÝCH SLOUČENIN, KOVOVÉ, HOŘLAVÉ, J.N.	
			3182	HYDRIDY KOVŮ HOŘLAVÉ, J.N. c	
			3178	LÁTKA TUHÁ, HOŘLAVÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
					
	podporující hoření  FO	3097	LÁTKA HOŘLAVÁ, TUHÁ, PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, J.N. (k přepravě nepřipuštěny, viz odstavec 2.2.41.2.2)	
					
		organické  FT1	2926	LÁTKA TUHÁ, HOŘLAVÁ, JEDOVATÁ,	
	jedovaté			ORGANICKÁ, J.N.	
	FT				
		anorga- nické  FT2	3179	LÁTKA TUHÁ, HOŘLAVÁ, JEDOVATÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
					
		organické FC1	2925	LÁTKA TUHÁ, HOŘLAVÁ, ŽÍRAVÁ, ORGANICKÁ, J.N.	
	žíravé FC				
		anorga- nické  FC2	3180	LÁTKA TUHÁ, HOŘLAVÁ, ŽÍRAVÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
			3319	NITROGLYCERIN SMĚS, ZNECITLIVĚNÁ, TUHÁ, J.N., s více jak 2% hm., ale nejvýše 10% hm. nitroglycerinu	
Znecitli- věné tuhé výbušné	bez vedlejšího		3344	PENTAERYTHRITOLTETRANITRAT SMĚS, ZNECITLIVĚNÁ, TUHÁ J.N. s více jak 10% hm., ale nejvýše 20% hm. PETN	
látky	nebezpečí	D			
			(Žádná další hromadná položka není k dispozici. Jako látky třídy 4.1 jsou k přepravě připuštěny jen ty, které jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2.	
			
	jedovaté  DT	Jako látky třídy 4.1 jsou k přepravě připuštěny jen ty, které jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2.	

			LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP A LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP A	(k přepravě nepřipuštěné viz 2.2.41.2.3)	
		3221	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP B	
		3222	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP B	
		3223	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP C	
		3224	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP C	
	nevyžadující řízení SR1 teploty	3225	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP D	
		3226	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP D	
		3227	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP E	
Samo- volně se rozklá- dající látky		3228	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP E	
		3229	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP F	
		3230	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP F	
SR			LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP G, S ŘÍZENÍM TEPLOTY; LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP G, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	(nepodléhá platným předpisům pro třídu 4.1 viz.2.2.41.1. 11)	
					
		3231	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP B, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3232	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP B, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3233	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP C, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
	vyžadující řízení teploty  SR2	3234	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP C, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3235	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP D, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3236	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP D, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3237	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP E, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3238	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP E, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3239	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, TYP F, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	
		3240	LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, TYP F, S ŘÍZENÍM TEPLOTY	

__________________
a	Kovy a směsi kovů v práškové nebo jiné hořlavé formě, které jsou samozápalné, jsou látkami třídy 4.2
b	Kovy a směsi kovů v práškové nebo jiné hořlavé formě, které ve styku s vodou vyvijejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 4.3
c	Hydridy kovů, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny jsou látkami třídy 4.3. Tetrahydroboritan hlinitý nebo tetrahydroboritan hlinitý v přístrojích je látkou třídy 4.2 UN číslo 2870.

2.2.41.4	Seznam samovolně se rozkládajících látek

POZN. 1: Zatřídění uvedené v této tabulce se zakládá na technicky čisté látce (s výjimkou případů, kde je udána koncentrace nižší než 100 %). Pro jiné koncentrace může být látka zařazena rozdílně podle postupů uvedených v části Il Příručky zkoušek a kritérií a v 2.2.41.1.17.

POZN. 2: Kódy „OP1“ až „OP8“ uvedené ve sloupci „Způsob balení" se vztahuji ke způsobům baleni uvedeným v pokynu pro balení P520 (viz též 4.1.7.1).

SAMOVOLNÉ SE ROZKLÁDAJÍCÍ LÁTKA	Kon- cen- trace (%)	Způsob balení	Řízená teplota (°C)	Kritická teplota (°C)	UN- druho- vá polož ka	Poz námky	
AZOFORMAMID (1,1AZOBIFORMAMID), PŘÍPRAVEK, TYP B, VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	< 100	OP5			3232	(1) (2)	
AZOFORMAMID (1,1AZOBIFORMAMID), PŘÍPRAVEK TYP C	< 100	OP6			3224	(3)	
AZOFORMAMID (1,1AZOBIFORMAMID), PŘÍPRAVEK, TYP C, VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	< 100	OP6			3234	(4)	
AZOFORMAMID (1,1AZOBIFORMAMID), PŘÍPRAVEK TYP D	< 100	OP7			3226	(5)	
AZOFORMAMID (1,1AZOBIFORMAMID), PŘÍPRAVEK, TYP D, VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	< 100	OP7			3236	(6)	
2,2'-AZODI(2,4-DIMETHYL-4- METOXYVALERONITRIL	100	OP7	-5	+5	3236		
2,2'-AZODI(2,4- DIMETHYLVALERONITRIL)	100	OP7	+10	+15	3236		
2,2'-AZODI-(ETHYL-2- METHYLPROPIONÁT)	100	OP7	+20	+25	3235		
1,1'- AZODI- HEXAHYDROBENZONITRIL	100	OP7			3226		
2,2'- AZODI-(ISOBUTYRONITRIL	100	OP6	+40	+45	3234		
2,2'- AZODI-(ISOBUTYRONITRIL), jako pasta na vodní bázi	< 50	OP6			3224		
2,2'-AZODI2-METYLBUTYRONITRIL	100	OP7	+35	+40	3236		
BENZEN-1.3-DISULFONOHYDRAZID, jako pasta	52	OP7			3226		
BENZENSULFOHYDRAZID	100	OP7			3226		
4-(BENZYL(ETHYL)AMINO)-3- TETRACHLOROZINEČNATAN	100	OP7			3226		
4-(BENZYL(METHYL)-AMINO)-3- ETOXYBENZENDIAZONIUM ZINKOCHLORID	100	OP7	+40	+45	3236		
3-CHLOR- 4(DIETHYLAMINO)BENZENDIAZO-NIUM TETRACHLOROZINEČNATAN	100	OP7			3226		
2-DIAZO-1-NAFTOL-4- SULFONYLCHLORID	100	OP5			3222	(2)	
2-DIAZO-1-NAFTOL-5- SULFONYLCHLORID	100	OP5			3222	(2)	
2,5-DIETOXY-4- MORFOLINOBENZEN-DIAZONIUM ZINKOCHLORID	67-100	OP7	+35	+40	3236		
2.5-DIETOXY-4-MORFOLINO- BENZENDIAZONIUM-ZINKOCHLORID	66	OP7	+40	+45	3236		
2,5-DIETOXY-4- MORFOLINOBENZEN-DIAZONIUM TETRAFLUOROBORÁT	100	OP7	+30	+35	3236		
2,5-DIETOXY-4-(FENYLSULFONYL)- BENZEN-DIAZONIUM ZINKOCHLORID	67	OP7	+40	+45	3236		
DIETHYLENGLYKOL-BIS- ROXYDIKARBONÁT (ALYLKARBONÁT)+DIISOPROPYLPE	> 88 <12	OP8	-10	0	3237		
2,5-DIMETOXY-4-(4- METHYLFENYLSULFONYL)-BENZEN DIAZONIUM-ZINKOCHLORID	79	OP7	+40	+45	3236		
4-DIMETHYLAMINO-6-(2- DIMETHYLAMINO-ETOXY)TOLUEN-2 DIAZONIUM-ZINKOCHLORID	100	OP7	+40	+45	3236		
N,N'-DINITROSO-N,N'-DIMETHYL- TETRAFTALAMID, jako pasta	72	OP6			3224		
N,N'-DINITROSOPENTAMETHYLEN- TETRAMIN	82	OP6			3224	(7)	
DIFENYLOXID-4,4'- DISULFOHYDRAZID	100	OP7			3226		
4-(DIPROPYLAMINO)BENZENDIAZO- NIUM-ZINKOCHLORID	100	OP7			3226		
2-(N,N- ETOXYKARBONYLFENYLAMINO) -3- METOXY-4-(N-METYL-A- CYKLOHEXYLAMINO)- BENZENDIAZONIUM-ZINKOCHLORID	63-92	OP7	+40	+45	3236		
2-(N, N ETOXYKARBONYLFENYLAMINO) -3- METOXY-4-(N-METYL-A-CYKLO- HEXYLAMINO)-BENZENDIAZONIUM-ZINKOCHLORID	62	OP7	+35	+40	3236		
N-FORMYL-2-(NITROMETHYLEN)-1,3- PERHYDROTIAZIN	100	OP7	+45	+50	3236		
2-(2HYDROXYETOXY)-1- (PYROLIDIN-1-YL)-BENZEN-4-DIAZONIUM-ZINKOCHLORID	100	OP7	+45	+50	3236		
3-(2-HYDROXYETOXY)-4- (PYROLIDIN-1-YL)-BENZENDIAZONIUM-ZINKOCHLORID	100	OP7	+40	+45	3236		
2-(N,N-METYLAMINOETYL- KARBONYL)-4-(3,4-DIMETYLFENYL- SULFONYL) BENZEN-DIAZONIUM HYDROGENSULFÁT	96	OP7	+45	+50	3236		
4- METHYLBENZENSULFONYLHYDRA-ZID	100	OP7			3226		
3-METHYL-4-(PYROLIDIN-1-YL)- BENZENDIAZONIUM-TETRAFLUOROBORÁT	95	OP6	+45	+50	3234		
4-NITROSOFENOL	100	OP7	+35	+40	3236		
LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, VZOREK		OP2			3223	(8)	
LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, KAPALNÁ, VZOREK VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY		OP2			3233	(8)	
LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, VZOREK		OP2			3224	(8)	
LÁTKA SAMOVOLNĚ SE ROZKLÁDAJÍCÍ, TUHÁ, VZOREK VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY		OP2			3234	(8)	
2-DIAZO-1-NAFTOL-4-SULFONÁT SODNÝ	100	OP7			3226		
2-DIAZO-1-NAFTOL-5-SULFONÁT SODNÝ	100	OP7			3226		
TETRAMINOPALADIUM-(11)-NITRÁT	100	OP6	+30	+35	3234		

Poznámky
(1)	Azoformamid-přípravky, které splňují kritéria Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.2 (b). Řízená a kritická teplota musí být stanoveny postupem uvedeným v 2.2.41.1.17.
(2)	Vyžaduje se bezpečnostní značka označující vedlejší nebezpečí "VÝBUŠNÝ" podle vzoru 6.1 (viz 5.2.2.2.2)
(3)	Azoformamid-přípravky, které splňují kritéria Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.2 (c).
(4)	Azoformamid-přípravky, které splňují kritéria Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.2 (c). Řízená a kritická teplota musí být stanoveny postupem uvedeným v 2.2.41.1.17.
(5)	Azoformamid-přípravky, které splňují kritéria Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.2 (d).
(6)	Azoformamid-přípravky, které splňují kritéria Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.2 (d). Řízená a kritická teplota musí být stanoveny postupem uvedeným v 2.2.41.1.17.
(7)	Se snášenlivým ředidlem s bodem varu nejméně 150° C.
(8)	Viz 2.2.41.1.15.
(9)	Tato položka platí pro směsi esterů kyseliny 2-diazo-1-naftol-4-sulfonové a kyseliny 2-diazo-1-naftol-5-sulfonové, které splňují kritéria Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.2 (d).

2.2.42	Třída 4.2	Samozápalné látky

2.2.42.1	Kritéria

2.2.42.1.1	Název třídy 4.2 zahrnuje:
-	pyroforní látky, což jsou látky včetně směsí a roztoků (kapalné nebo tuhé), které při styku se vzduchem již v malých množstvích vzplanou do 5 minut. Toto jsou látky třídy 4.2, které jsou nejvíce náchylné k samovznícení; a
-	látky a předměty schopné samoohřevu, což jsou látky a předměty včetně směsí a roztoků, které jsou ve styku se vzduchem bez přívodu energie schopné se zahřívat. Tyto látky mohou vzplanout jen ve větších množstvích (kilogramech) a po delší době (hodiny nebo dny).

2.2.42.1.2	Látky a předměty třídy 4.2 se dělí následovně:

S	Samozápalné látky bez vedlejšího nebezpečí:

S1	organické, kapalné
S2	organické, tuhé
S3	anorganické, kapalné
S4	anorganické, tuhé

SW	Samozápalné látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny
SO	Samozápalné látky, podporující hoření
ST	Samozápalné látky, jedovaté

ST1	organické, jedovaté, kapalné
ST2	organické, jedovaté, tuhé
ST3	anorganické, jedovaté, kapalné
ST4	anorganické, jedovaté, tuhé

SC	Samozápalné látky, žíravé

SC1	organické, žíravé, kapalné
SC2	organické, žíravé, tuhé
SC3	anorganické, žíravé, kapalné
SC4	anorganické, žíravé, tuhé.

Vlastnosti

2.2.42.1.3	Samozahřátí těchto látek, které vede k samovznícení, je způsobeno reakcí látky s kyslíkem (ze vzduchu) a skutečností, že vyvinuté teplo se nevyvede dostatečně rychle do okolí. Samovznícení nastane, je-li množství vytvořeného tepla větší než vyvedeného a je-li dosaženo teploty samovznícení.

Klasifikace

2.2.42.1.4	Látky a předměty zařazené do třídy 4.2 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Přiřazení látek a předmětů, které nejsou v tabulce A kapitoly 3.2 jmenovitě uvedeny, pod příslušnou specifickou j.n. položku pododdílu 2.2.42.3, podle ustanovení kapitoly 2.1, může být provedeno na základě zkušeností nebo na základě výsledků zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.3. Přiřazení k všeobecným j.n. položkám třídy 4.2 se musí provést na základě výsledků zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.3; přitom se musí přihlédnout také ke zkušenostem, jestliže vedou k přísnějšímu zařazení.

2.2.42.1.5.	Jestliže se jmenovitě neuvedené látky nebo předměty na základě zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.3 přiřazují k jedné z položek uvedených v pododdíle 2.2.42.3, platí následující kritéria:
(a)	samozápalné (pyroforní) tuhé látky se přiřadí ke třídě 4.2, jestliže vzplanou při pádu s výšky 1 m nebo do 5 minut poté; nebo
(b)	samozápalné (pyroforní) kapalné látky se přiřadí třídě 4.2, jestliže
(i)	nanesené na inertní nosný materiál vzplanou do 5 minut, nebo
(ii)	v případě negativního výsledku zkoušky podle (i), po nanesení na vroubkovaný suchý filtrační papír (Whatman-filtr č. 3), tento do 5 minut zapálí nebo zuhelnatí;
(c)	látky, u nichž dojde u krychlového vzorku o straně 10 cm při zkušební teplotě 140° C do 24 hodin k samovznícení nebo stoupnutí teploty nad 200° C, se přiřadí ke třídě 4.2. Toto kritérium se zakládá na samozápalné teplotě dřevěného uhlí, která činí 50°C pro krychlový vzorek 27 m3. Látky s vyšší samozápalnou teplotou než 50°C pro objem 27 m3 se ke třídě 4.2 nepřiřadí.

POZN. 1: Látky, které budou přepravovány v kusech o objemu nepřesahujícím 3 m3, nespadají do třídy 4.2, pokud při zkoušce provedené na krychlovém vzorku o straně 10 cm při teplotě 120°C nedojde do 24 hodin k samovznícení nebo ke stoupnutí teploty nad 180°C.

POZN. 2: Látky, které budou přepravovány v kusech o objemu nepřesahujícím 450 l, nespadají do třídy 4.2, pokud při zkoušce provedené na krychlovém vzorku o straně 10 cm při teplotě 100°C nedojde do 24 hodin k samovznícení nebo ke stoupnutí teploty nad 160°C.

2.2.42.1.6	Spadají-li látky třídy 4.2 vlivem příměsí do jiných kategorií nebezpečnosti než těch, do kterých patří látky jmenovitě uvedené látky v tabulce A kapitoly 3.2, přiřadí se tyto směsi k položkám, ke kterým na základě svého skutečného nebezpečí patří.

POZN.: K zařazování roztoků a směsí (jako jsou přípravky a odpady) viz oddíl 2.1.3.

2.2.42.1.7	Na základě zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.3 a kritérií uvedených v 2.2.42.1.5 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedená látka takové povahy, že nepodléhá předpisům pro tuto třídu.

Přiřazení k obalovým skupinám

2.2.42.1.8	Látky a předměty zařazené pod různé položky tabulky A kapitoly 3.2 musí být přiřazeny k obalovým skupinám I, II nebo III na základě zkušebních postupů Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.3 podle těchto kritérii:
(a)	samozápalné (pyroforní) látky se přiřadí k obalové skupině I;
(b)	látky a předměty schopné samoohřevu, u nichž dojde u krychlového vzorku o straně 2,5 cm při zkušební teplotě 140°C do 24 hodin k samovznícení nebo ke stoupnutí teploty nad 200°C, se přiřadí k obalové skupině II;
látky s teplotou samovznícení vyšší než 50°C pro objem 450 I se nemusí přiřadit k obalové skupině II;
(c)	látky méně schopné samoohřevu, u nichž u krychlového vzorku o straně 2,5 cm nedojde za podmínek uvedených pod bodem (b) k jmenovaným jevům, ale u krychlového vzorku o straně 10 cm při zkušební teplotě 140°C dojde do 24 hodin k samovznícení nebo ke stoupnutí teploty nad 200°C, se přiřadí k obalové skupině Ill.

2.2.42.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

Následující látky nejsou připuštěny k přepravě:

-	UN 3255 terc-BUTYLHYPOCHLORID;
-	tuhé látky schopné samoohřevu, podporující hoření, přiřazené k UN číslu 3127, ledaže by odpovídaly ustanovením pro třídu 1 (viz pododdíl 2.1.3.7).

2.2.42.3	Seznam hromadných položek

			Klasi-fikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
Samozápalné látky					
				2845	LÁTKA PYROFORNÍ, KAPALNÁ,	
					ORGANICKÁ, J.N.	
		kapalné	S1	3183	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU,	
					KAPALNÁ, ORGANICKÁ, J.N.	
						
	organické			1373	VLÁKNA nebo TKANINY,	
					ŽIVOČIŠNÉHO, ROSTLINNÉHO	
					NEBO SYNTETICKÉHO PŮVODU,	
					J.N., impregnované olejem	
				2006	PLASTY NA BÁZI	
		tuhé	S2		NITROCELULÓZY, SCHOPNÉ	
					SAMOOHŘEVU, J.N.	
				3313	PIGMENTY SCHOPNÉ	
					SAMOOHŘEVU, ORGANICKÉ	
				2846	LÁTKA PYROFORNÍ, TUHÁ,	
bez					ORGANICKÁ, J.N.	
vedlejšího				3088	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU,	
nebezpečí					TUHÁ, ORGANICKÁ, J.N.	
S						
				3194	LÁTKA PYROFORNÍ, KAPALNÁ,	
		kapalné	S3		ANORGANICKÁ, J.N.	
				3186	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU	
					KAPALNÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
	anorga-					
	nické			1383	KOV PYROFORNÍ, J.N. nebo	
				1383	SLITINA PYROFORNÍ, J.N.	
				1378	KATALYZÁTOR KOVOVÝ,	
					NAVLHČENÝ, se zřejmým	
					přebytkem kapaliny	
				2881	KATALYZÁTOR KOVOVÝ, SUCHÝ	
				3189	PRÁŠEK KOVOVÝ, SCHOPNÝ	
		tuhé	S4		SAMOOHŘEVU, J.N. a	
				3205	ALKOHOLÁTY KOVU	
					ALKALICKÝCH ZEMIN, J.N.	
				3200	LÁTKA PYROFORNÍ, TUHÁ,	
					ANORGANICKÁ, J.N.	
				3190	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU,	
					TUHÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
						
				2445	ALKYLLITHIUM	
				3051	ALKYLALUMINIUM	
				3052	ALKYLALUMINIUMHALOGENIDY,	
					KAPALNÉ	
				3052	ALKYLALUMINIUM HALOGENIDY,	
					TUHÉ	
				3053	ALKYLMAGNESIUM	
reagující s vodou		SW	3076	ALKYLALUMINIUMHYDRIDY	
				2003	ALKYLY KOVU REAGUJÍCÍ S	
					VODOU, J.N. nebo	
					ARYLY KOVŮ, REAGUJÍCÍ S	
					VODOU, J.N.	
				3049	ALKYLHALOGENIDY KOVŮ,	
					REAGUJÍCÍ S VODOU, J.N. nebo	
					ARYLHALOGENIDY KOVŮ,	
					REAGUJÍCÍ S VODOU, J.N.	
				3050	ALKYLHYDRIDY KOVŮ, REAGUJÍCÍ	
					S VODOU, J.N. nebo	
					ARYLHYDRIDY KOVŮ, REAGUJÍCÍ	
					S VODOU, J.N. b c	
				3203	SLOUČENINA PYROFORNÍ,	
					ORGANOKOVOVÁ, REAGUJÍCÍ S	
					VODOU, J.N. kapalná d	
				3203	SLOUČENINA PYROFORNÍ,	
					ORGANOKOVOVÁ, REAGUJÍCÍ S	
					VODOU, J.N., tuhá	
						
				3127	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU,	
podporující hoření		SO		PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, J.N.	
					(nepřipuštěna k přepravě, viz pododdíl 2.2.42.2	
						
		kapalné	ST1	3184	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU,	
					KAPALNÁ, JEDOVATÁ,	
					ORGANICKÁ, J.N.	
	organické					
		tuhé	ST2	3128	LÁTKA SCHOPNA SAMOOHŘEVU,	
					TUHÁ, JEDOVATÁ, ORGANICKÁ, J.N.	
						
		kapalné	ST3	3187	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU,	
jedovaté					KAPALNÁ, JEDOVATÁ,	
ST					ANORGANICKÁ, J.N.	
	anorga-					
	nické					
		tuhé	ST4	3191	LÁTKA SCHOPNA SAMOOHŘEVU	
					TUHÁ JEDOVATÁ, ANORGANICKÁ,	
					J.N.	
						
		kapalné	SC1	3185	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHREVU	
					KAPALNÁ ŽÍRAVÁ, ORGANICKÁ,	
					J. N.	
	organické					
		tuhé	SC2	3126	LÁTKA SCHOPNA SAMOOHŘEVU	
žíravé					TUHA ŽÍRAVÁ, ORGANICKÁ, J.N.	
SC						
				3188	LÁTKA SCHOPNA SAMOOHŘEVU	
	anorga-	kapalné	SC3		KAPALNÁ, ŽÍRAVÁ,	
	nické				ANORGANICKÁ, J.N.	
						
				3206	ALKOHOLATY ALKALICKYCH	
					KOVU, SCHOPNÉ SAMOOHŘEVU,	
		tuhé	SC4		ŽÍRAVÉ, J.N.	
				3192	LÁTKA SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU	
					TUHÁ, ŽÍRAVÁ, ANORGANICKÁ,	
					J.N.	

POZN:

a	Kovový prach a prášek, které nejsou jedovaté a nejsou v samozápalné formě, avšak ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 4.3.

b	Hydridy kovů v hořlavé formě, s výjimkou UN čísla 2870, jsou látkami třídy 4.1.

c	Hydridy kovů, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 4.3.

d	Hořlavé roztoky obsahující organokovové sloučeniny, které nejsou samozápalné a které ve styku s vodou nevyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 3. Organokovové sloučeniny, jakož i jejich roztoky, které nejsou samozápalné, avšak ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 4.3.

2.2.43	Třída 4.3	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny

2.2.43.1	Kritéria

2.2.43.1.1	Název třídy 4.3 zahrnuje látky, které při reakci s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, náchylné k vytváření výbušných směsí se vzduchem, jakož i předměty, které takové látky obsahují.

2.2.43.1.2	Látky a předměty třídy 4.3 se dělí následovně:

W	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, bez vedlejšího nebezpečí, jakož i předměty, které takové látky obsahují:

W1	kapalné
W2	tuhé
W3	předměty

WF1	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, kapalné, hořlavé

WF2	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, tuhé, hořlavé

WS	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, tuhé, schopné samoohřevu

WO	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, tuhé, podporující hoření

WT	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, jedovaté:

WT1	kapalné
WT2	tuhé

WC	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, žíravé:

WC1	kapalné
WC2	tuhé

WFC	Látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, hořlavé, žíravé.

Vlastnosti

2.2.43.1.3	Určité látky mohou ve styku s vodou vyvíjet hořlavé plyny, které mohou se vzduchem vytvářet výbušné směsi. Takové směsi se snadno zapálí všemi obvyklými zapalovacími zdroji, např. otevřeným ohněm, jiskrami pocházejícími z nářadí, nechráněnou žárovkou atd. Přitom vytvořené tlakové vlny a plameny mohou ohrozit lidi a životní prostředí. Ke zjištění, zda látka reaguje s vodou takovým způsobem, že se vytváří nebezpečné množství plynů, které mohou být hořlavé, se použije zkušební postup popsaný v 2.2.43.1.4. Tento zkušební postup nesmí být použit u pyroforních látek.

Klasifikace

2.2.43.1.4	Látky a předměty zařazené do třídy 4.3 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Přiřazení látek a předmětů, které nejsou tabulce A kapitoly 3.2 jmenovitě uvedeny, k příslušné položce pododdílu 2.2.43.3, podle ustanoveni kapitoly 2.1, se provede na základě výsledků zkušebního postupu podle Příručky zkoušek a kritérií, části 111, oddílu 33.4; přitom musí být zohledněny i zkušenosti, pokud vedou k přísnějšímu zařazení.

2.2.43.1.5	Jestliže se jmenovitě neuvedené látky přiřazují na základě zkušebního postupu podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.4 k jedné z položek uvedených v pododdíle 2.2.43.3, platí následující kritéria:
Látka se přiřadí ke třídě 4.3, pokud:
(a)	se během některé fáze zkoušky uvolněný plyn sám vznítí, nebo
(b)	je rychlost uvolňování hořlavého plynu větší než 1 litr na kilogram zkoušené látky za hodinu.

2.2.43.1.6	Pokud látky třídy 4.3 spadají vlivem příměsí do jiných kategorií nebezpečnosti, než těch, do kterých patří Zátky jmenovitě uvedené v tabulce A kapitoly 3.2, je třeba tyto směsi přiřadit k položkám, ke kterým patří na základě svého skutečného nebezpečí.

POZN.: K zařazování roztoků a směsí (jako jsou přípravky a odpady) viz také oddíl 2.9.3.

2.2.43.1.7	Na základě zkušebním postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 33.4 a kritérií uvedených v 2.2.43.1.5 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedená látka takové povahy, že nepodléhá předpisům pro tuto třídu.

Přiřazení k obalovým skupinám

2.2.43.1.8	Látky a předměty zařazené pod různé položky tabulky A kapitoly 3.2 musí být přiřazeny k obalovým skupinám I, II nebo III na základě zkušebních postupů Příručky zkoušek a kritérií, část III, oddíl 33.3 podle těchto kritérií:
(a)	K obalové skupině I se přiřadí každá látka, která při teplotě okolí prudce reaguje s vodou, přičemž vyvinutý plyn se může sám vznítit, nebo jestliže při teplotě okolí snadno reaguje s vodou, přičemž . množství vyvinutého hořlavého plynu je větší nebo se rovná 10 litrům na kg látky za 1 minutu.
(b)	K obalové skupině II se přiřadí každá látka, která při teplotě okolí snadno reaguje s vodou, přičemž nejvyšší množství vyvinutého hořlavého plynu je větší nebo se rovná 20 litrům na kg látky za hodinu, a nesplňuje kritéria pro obalovou skupinu I.
(c)	K obalové skupině III se přiřadí každá látka, která při teplotě okolí pomalu reaguje s vodou, přičemž nejvyšší množství vyvinutého hořlavého plynu je větší nebo se rovná 1 litru na kg látky za hodinu, a nesplňuje kritéria pro obalovou skupinu I nebo II.

2.2.43.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

Tuhé látky reagující s vodou, hořlavé, přiřazené k UN číslu 3132, tuhé látky reagující s vodou, podporující hoření, přiřazené k UN číslu 3133 a tuhé látky reagující s vodou, schopné samoohřevu, přiřazené k UN číslu 3135 nejsou připuštěny k přepravě, ledaže by odpovídaly ustanovením pro třídu 1 (viz také pododdíl 2.1.3.7).

2.2.43.3	Seznam hromadných položek

		Klasifi-kační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
Látky které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny			
			
			1391	DISPERSE ALKALICKÝCH KOVŮ nebo	
				DISPERSE KOVŮ ALKALICKÝCH ZEMIN	
	kapalné	W1	1421	SLITINA ALKALICKÝCH KOVŮ, KAPALNÁ,	
				J.N.	
			3148	LÁTKA KAPALNÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				J.N.	
bez					
vedlejšího					
nebezpečí					
W			1389	AMALGAM ALKALICKÝCH KOVU	
			1390	AMIDY ALKALICKÝCH KOVŮ	
			1392	AMALGAM KOVŮ ALKALICKÝCH ZEMIN	
	tuhé	W2a	1393	SLITINA KOVŮ ALKALICKÝCH ZEMIN, J.N.	
			1409	HYDRIDY KOVŮ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				J.N.	
			3170	PRODUKTY VEDLEJŠÍ Z VÝROBY	
				HLINÍKU nebo	
				PRODUKTY VEDLEJŠÍ Z TAVENÍ HLINÍKU	
			3208	LÁTKA KOVOVÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				J.N.	
			2813	LÁTKA TUHÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU, J.N.	
					
	předměty	W3	3292	BATERIE, OBSAHUJÍCÍ SODÍK nebo	
			3292	ČLÁNKY, OBSAHUJÍCÍ SODÍK	
					
			3207	SLOUČENINA ORGANOKOVOVÁ,	
				REAGUJÍCÍ S VODOU, HOŘLAVÁ, J.N.	
kapalné, hořlavé		WF1b		nebo	
			3207	SLOUČENINA ORGANOKOVOVÁ,	
				ROZTOK, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				HOŘLAVÁ, J.N. nebo	
			3207	SLOUČENINA, ORGANOKOVOVÁ,	
				DISPERSE REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				HOŘLAVÁ, J.N.	
					
tuhé, hořlavé		WF2	3132	LÁTKA TUHÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				HOŘLAVÁ, J.N. (nepřipuštěna k přepravě,	
				viz pododdíl 2.2.43.2)	
					
 tuhé, schopné samoohřevu		3209	LÁTKA KOVOVÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
	WSc		SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU, J.N.	
			3135	LÁTKA TUHÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU, SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU, J.N.	
				(nepřipuštěna k přepravě, viz pododdíl	
				2.2.43.2	
					
			3133	LÁTKA TUHÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
tuhé, podporující	hoření	WO		PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, J.N. (nepřipuštěna	
				k přepravě viz pododdíl 2.2.43.2)	
					
	kapalné	WT1	3130	LÁTKA KAPALNÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				JEDOVATÁ, J.N.	
jedovaté					
WT	tuhé	WT2	3134	LÁTKA TUHÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				JEDOVATÁ, J.N.	
					
	kapalné	WC1	3129	LÁTKA KAPALNÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				ŽÍRAVÁ, J.N.	
žíravé					
WC			3131	LÁTKA TUHÁ, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
	tuhé	WC2		ŽÍRAVÁ, J.N.	
					
			2988	CHLORSILANY, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
				HOŘLAVÉ, ŽÍRAVÉ, J.N. (Žádná další	
		WFCd		hromadná položka s tímto klasifikačním	
hořlavé, žíravé				kódem není k dispozici; pokud je potřebné	
				přiřazení k hromadné položce s klasifikačním	
				kódem, určí se podle tabulky převažujících	
				nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9).	

___________
a	Kovy a slitiny kovů, které ve styku s vodou nevyvíjejí hořlavé plyny, nejsou pyroforní nebo schopné samoohřevu, ale jsou lehce hořlavé, jsou látkami třídy 4.1. Kovy alkalických zemin a slitiny kovů alkalických zemin v pyroforní formě jsou látkami třídy 4.2. Kovový prach a prášek v pyroforní formě jsou látkami třídy 4.2. Kovy a slitiny kovů v pyroforní formě jsou látkami třídy 4.2. Sloučeniny fosforu s těžkými kovy, jako železem, mědi atd., nepodléhají ustanovením ADR.
b	Hořlavé roztoky s organokovovými sloučeninami v koncentracích, které ve styku s vodou nevyvíjejí hořlavé plyny v nebezpečných množstvích, ani nejsou samozápalné, jsou látkami třídy 3. Organokovové sloučeniny a jejich roztoky, které jsou samozápalné, jsou látkami třídy 4.2.
c	Kovy a slitiny kovů v pyroforní formě jsou látkami třídy 4.2.
d	Chlorsilany s bodem vzplanutí pod 23° C, které ve styku s vodou nevyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 3. Chlorsilany s bodem vzplanutí 23° C nebo vyšším, které ve styku s vodou nevyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 8.

2.2.51	Třída 5.1	Látky podporující hoření

2.2.51.1	Kritéria

2.2.51.1.1	Název třídy 5.1 zahrnuje látky, které ač samy nejsou nezbytně hořlavé, mohou všeobecně uvolňováním kyslíku vyvolat nebo podporovat hoření jiných látek, jakož i předměty, které takové látky obsahují.

2.2.51.1.2	Látky třídy 5.1, jakož i předměty, které takové látky obsahují, se dělí následovně:

O	Látky podporující hoření bez vedlejšího nebezpečí nebo předměty, které takové látky obsahují:

O1	kapalné
O2	tuhé
O3	předměty

OF	Látky podporující hoření, tuhé, hořlavé

OS	Látky podporující hoření, tuhé, schopné samoohřevu

OW	Látky podporující hoření, tuhé, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny

OT	Látky podporující hoření, jedovaté:

OT1	kapalné
OT2	tuhé

OC	Látky podporující hoření, žíravé:

OC1	kapalné
OC2	tuhé

OTC	Látky podporující hoření, jedovaté, žíravé.

2.2.51.1.3	Látky a předměty zařazené do třídy 5.1 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Látky a předměty, které nejsou jmenovitě uvedeny v této tabulce, mohou být přiřazeny k příslušné položce pododdílu 2.2.51.3 podle ustanovení kapitoly 2.1 na základě zkoušek, postupů a kritérií uvedených v 2.2.51.1.6 až 2.2.51.1.9 a podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 34.4. Pokud se výsledky zkoušek liší od získaných zkušeností, musí se dát přednost získaným zkušenostem před výsledky zkoušek.

2.2.51.1.4	Spadají-li látky třídy 5.1 vlivem příměsí do jiných kategorií nebezpečnosti, než těch, do kterých patří látky jmenovitě uvedené v tabulce A kapitoly 3.2, přiřadí se tyto směsi k položkám, ke kterým patří na základě svého skutečného nebezpečí.

POZN.: K zařazování roztoků a směsí (jako jsou přípravky a odpady) viz také oddíl 2.1.3.

2.2.51.1.5	Na základě zkušebních postupů podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 34.4 a kritérií uvedených v 2.2.51.1.6 až 2.2.51.1.9 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedená látka takové povahy, že nepodléhá předpisům pro tuto třídu.

Tuhé látky podporující hoření

2.2.51.1.6	Jestliže se tuhé látky podporující hoření, které nejsou jmenovitě uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2 tabulky A, přiřazují k jedné z položek pododdílu 2.2.51.3 na základě zkušebního postupu podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, pododdílu 34.4.1, platí následující kritéria
Tuhou látku je nutno přiřadit ke třídě 5.1, jestliže ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 4 : 1 nebo 1 : 1 vzplane nebo hoří nebo vykazuje stejnou nebo kratší průměrnou dobu hoření, než je průměrná doba hoření směsi bromičnanu draselného s celulózou v hmotnostním poměru 3 : 7.

Přiřazení k obalovým skupinám

2.2.51.1.7	Tuhé látky podporující hoření zařazené pod různé položky tabulky A kapitoly 3.2 musí být přiřazeny k obalovým skupinám I, II nebo III na základě zkušebních postupů Příručky zkoušek a kritérií, části III, oddílu 34.4.1 podle těchto kritérií:
(a)	Obalová skupina I : každá látka, která ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 4:1 nebo 1:1 vykazuje kratší průměrnou dobu hoření, než je průměrná doba hoření směsi bromičnanu draselného s celulózou v hmotnostním poměru 3:2;
(b)	Obalová skupina II : každá látka, která ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 4:1 nebo 1:1 vykazuje stejnou nebo kratší průměrnou dobu hoření, než je průměrná doba hoření směsi bromičnanu draselného s celulózou v hmotnostním poměru 2:3, a kritéria pro obalovou skupinu I nejsou splněna;
(c)	Obalová skupina III : každá látka, která ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 4:1 nebo 1:1 vykazuje stejnou nebo kratší průměrnou dobu hoření, než je průměrná doba hoření směsi bromičnanu draselného s celulózou v hmotnostním poměru 3 : 7, a kritéria pro obalové skupiny I a II nejsou splněna.

Kapalné látky podporující hoření

Klasifikace

2.2.51.1.8	Jestliže se kapalné látky podporující hoření, které nejsou jmenovitě uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2, přiřazují k jedné z položek pododdílu 2.2.51.3 na základě zkušebního postupu podle Příručky zkoušek a kritérií, části III, pododdílu 34.4.2, platí následující kritéria

Kapalnou látku je nutno přiřadit ke třídě 5.1, jestliže ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 1 : 1 vykazuje nárůst tlaku nejméně 2070 kPa (přetlak) a vykazuje stejnou nebo kratší průměrnou dobu zvyšování tlaku než směs 65 vodného roztoku kyseliny dusičné s celulózou v hmotnostním poměru 1 : 1.

Přiřazení k obalovým skupinám

2.2.51.1.9	Kapalné látky podporující hoření zařazené pod různé položky tabulky A kapitoly 3.2 musí být přiřazeny k obalovým skupinám I, II nebo III na základě zkušebních postupů Příručky zkoušek a kritérií, částí III, pododdílu 34.4.2 podle těchto kritérií:
a)	Obalová skupina I : každá látka, která ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 1:1 se sama vznítí, nebo vykazuje kratší průměrnou dobu zvyšování tlaku než směs 50 % kyseliny chloristé s celulózou v hmotnostním poměru 1:1;
b)	Obalová skupina II : každá látka, která ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 1:1 vykazuje stejnou nebo kratší průměrnou dobu zvyšování tlaku než směs 40 % vodného roztoku chlorečnanu sodného s celulózou v hmotnostním poměru 1:1, a kritéria pro obalovou skupinu I nejsou splněna;
c)	Obalová skupina III: každá látka, která ve směsi s celulózou v hmotnostním poměru 1:1 vykazují stejnou nebo kratší průměrnou dobu zvyšování tlaku než směs 65 % vodného roztoku kyseliny dusičné s celulózou v hmotnostním poměru 1:1, a kritéria pro obalové skupiny I a II nejsou splněna.

2.2.51.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

2.2.51.2.1	Chemicky nestálé látky třídy 5.1 jsou k přepravě připuštěny jen tehdy, jestliže byla provedena potřebná opatření k zabránění jejich nebezpečnému rozkladu nebo polymeraci během přepravy. Za tímto účelem musí být dbáno zvláště na to, aby nádoby a cisterny neobsahovaly žádné látky, které by mohly tyto reakce podporovat.

2.2.51.2.2	Následující látky a směsi nejsou připuštěny k přepravě
-	Tuhé látky podporující hoření, schopné samoohřevu, přiřazené k UN číslu 3100, tuhé látky podporující hoření, reagující s vodou, přiřazené k UN číslu 3121 a tuhé látky podporující hoření, hořlavé, přiřazené k UN číslu 3137, ledaže by odpovídaly předpisům pro třídu 1 (viz také pododdíl 2.1.3.7);
-	Peroxid vodíku. nestabilizovaný nebo peroxid vodíku, vodné roztoky, nestabilizované, s více než 60 % peroxidu vodíku;
-	Tetranitromethan, nezbavený hořlavých nečistot;
-	Roztoky kyseliny chloristé s více než 72 % (hmotnosti) kyseliny nebo směsi kyseliny chloristé s jakoukoli kapalinou, kromě vody;
-	Roztoky kyseliny chlorečné s více než 10 % kyseliny chlorečné nebo směsi kyseliny chlorečné s jakoukoli kapalinou, kromě vody;
-	Halogenované sloučeniny fluoru, jiné než UN 1745 FLUORID BROMIČNÝ, UN 1746 FLUORID BROMITÝ a UN 2495 FLUORID JODIČNÝ třídy 5.1, jakož i UN 1749 FLUORID CHLORITÝ a UN 2548 FLUORID CHLOREČNÝ třídy 2;
-	Chlorečnan amonný a jeho vodné roztoky a směsi chlorečnanu s amonnou solí;
-	Chloritan amonný a jeho vodné roztoky a směsi chloritanu s amonnou solí;
-	Směsi chlornanu s amonnou solí;
-	Bromičnan amonný a jeho vodné roztoky a směsi bromičnanu s amonnou solí;
-	Manganistan amonný a jeho vodné roztoky a směsi manganistanu s amonnou solí;
-	Dusičnan amonný s více než 0,2 % hořlavých látek (včetně všech organických látek počítaných jako uhlík), ledaže je složkou látek nebo předmětů třídy 1;
-	Hnojiva s obsahem dusičnanu amonného (pro stanovení obsahu dusičnanu amonného musí být všechny ionty dusičnanu, pro které je ve směsi molekulární ekvivalent amonných iontů, počítány jako dusičnan amonný) nebo s obsahem hořlavých látek vyšším než jsou hodnoty uvedené ve zvláštním ustanovení 307, vyjma za podmínek platných pro třídu 1;
-	Dusitan amonný a jeho vodné roztoky a směsi anorganického dusitanu s amonnou solí;
-	Směsi dusičnanu draselného, dusitanu sodného a amonné soli.

2.2.51.3	Seznam hromadných položek

	Klasifi-	UN	Pojmenování látek a předmětů	
	kační	číslo		
	kód			
Látky podporující hoření			
		3210	CHLOREČNANY ANORGANICKÉ, VODNÝ	
			ROZTOK, J.N.	
		3211	CHLORISTANY, ANORGANICKÉ, VODNÝ	
			ROZTOK, J.N.	
		3213	BROMIČNANY, ANORGANICKÉ, VODNÝ	
			ROZTOK, J.N.	
		3214	MANGANISTANY, ANORGANICKÉ, VODNÍ	
			ROZTOK, J.N.	
	kapalné 01	3216	PERSÍRANY, ANORGANICKÉ, VODNÝ	
			ROZTOK, J.N.	
		3218	DUSIČNANY, ANORGANICKÉ, VODNÝ	
			ROZTOK, J.N.	
		3219	DUSITANY, ANORGANICKÉ, VODNÝ	
			ROZTOK, J.N.	
		3139	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, KAPALNÁ,	
			J.N.	
				
		1450	BROMIČNANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		1461	CHLOREČNANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		1462	CHLORITANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		1477	DUSIČNANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		1481	CHLORISTANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		1482	MANGANISTANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
bez vedlejšího		1483	PEROXIDY, ANORGANICKÉ, J.N.	
nebezpečí	tuhé  02			
		2627	DUSITANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		3212	CHLORNANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		3215	PERSÍRANY, ANORGANICKÉ, J.N.	
		1479	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, TUHÁ, J.N.	
				
	předmět  03	3356	GENERÁTOR KYSLÍKOVÝ, CHEMICKY	
				
		3137	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, TUHÁ,	
tuhé, hořlavé	OF		HOŘLAVÁ J.N. (Nepřipuštěna k přepravě, viz pododdíl 2.2.51.2)	
				
		3100	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, TUHÁ,	
tuhé, schopné samoohřevu  OS		SCHOPNÁ SAMOOHŘEVU, J.N. (Nepřipuštěna	
			k přepravě, viz pododdíl 2.2.51.2)	
					
			3121	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, TUHÁ,	
tuhé, reagující s vodou	OW		REAGUJÍCÍ S VODOU, J.N. (Nepřipuštěna	
				k přepravě, viz pododdíl 2.2.51.2)	
					
	kapalné	OT1	3099	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, KAPALNÁ,	
				JEDOVATÁ, J.N.	
jedovaté OT					
	tuhé	OT2	3087	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, TUHÁ,	
				JEDOVATÁ, J.N.	
					
	kapalné	OC1	3098	LÁTKA PODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, KAPALNÁ	
				ŽÍRAVÁ, J.N.	
žíravé OC					
			3085	LÁTKA ODPORUJÍCÍ HOŘENÍ, TUHÁ,	
	tuhé	OC2		ŽÍRAVÁ, J.N.	

				(Žádná hromadná položka s tímto klasifikačním	
jedovaté, žíravé		OTC		kódem není k dispozici; pokud je potřebné	
				přiřazení k hromadné položce s klasifikačním	
				kódem, určí se podle tabulky převažujících	
				nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9).	

2.2.52	Třída 5.2 : Organické peroxidy

2.2.52.1	Kritéria

2.2.52.1.1	Název třídy 5.2 zahrnuje organické peroxidy a přípravky organických peroxidů.

2.2.52.1.2	Látky třídy 5.2 se dělí následovně:

P1	Organické peroxidy, nevyžadující řízení teploty
P2	Organické peroxidy, vyžadující řízení teploty

Definice

2.2.52.1.3	Organické peroxidy jsou organické látky, které obsahují dvojmocnou skupinu -O-O- a na které může být nahlíženo jako na deriváty peroxidu vodíku, ve kterých je nahrazen jeden nebo oba atomy vodíku organickými radikály.

Vlastnosti

2.2.52.1.4	Organické peroxidy se mohou exotermicky rozkládat při normální nebo zvýšené teplotě. Rozklad může být vyvolán působením tepla, třením, nárazem nebo stykem s nečistotami (např. kyselinami, sloučeninami těžkých kovů, aminy). Rychlost rozkladu stoupá s teplotou a závisí na složení organického peroxidu. Při rozkladu se mohou vyvíjet škodlivé nebo hořlavé páry nebo plyny. Pro některé organické peroxidy je povinné řízení teploty během přepravy. Některé organické peroxidy se mohou, zvláště pod uzavřením, rozkládat výbušným způsobem. Tato vlastnost se může změnit přidáním ředidel nebo použitím vhodných obalů. Mnoho organických peroxidů prudce hoří. Oči nesmějí přijít do styku s organickými peroxidy. Některé organické peroxidy mohou již po velmi krátkém styku způsobit vážné poškození rohovky nebo mohou mít žíravé účinky na pokožku.

POZN.: Zkušební postupy k určení hořlavosti organických peroxidů jsou obsaženy v Příručce zkoušek a kritérií, části lll, pododdílu 32.4. Jelikož organické peroxidy mohou při zahřáti prudce reagovat, doporučuje se určit jejich bod vzplanuti za použiti zkušebních vzorků malých rozměrů, jak je popsáno v normě ISO 3679:1983.

Klasifikace

2.2.52.1.5	Každý organický peroxid se pokládá za zařazený do třídy 5.2, ledaže by přípravek organického peroxidu:
(a)	neobsahoval více než 1,0 % aktivního kyslíku pro nejvýše 1,0 % peroxidu vodíku;
(b)	neobsahoval více než 0,5 % aktivního kyslíku pro více než 1,0 %, nejvýše však 7 % peroxidu vodíku.

POZN.: Obsah aktivního kyslíku (%) v přípravku organického peroxidu se vypočítá ze vzorce:

16 x Σ (ni x ci/mi),
kde
ni	= počet peroxyskupin na molekulu organického peroxidu i;
ci	= koncentrace (% hmotnosti) organického peroxidu i;
mi	= molekulová hmotnost organického peroxidu i.

2.2.52.1.6	Organické peroxidy se rozdělují na základě jejich stupně nebezpečnosti do sedmi typů. Typy jsou v rozsahu od typu A, který není připuštěn k přepravě v obalu, v němž byl podroben zkoušce, až k typu G, který nepodléhá ustanovením pro organické peroxidy třídy 5.2. Klasifikace typů B až F je v přímém vztahu k nejvyššímu dovolenému množství v jednom kusu. Zásady pro zařazování látek, které nejsou uvedeny v pododdíle 2.2.52.4, jsou obsaženy v Příručce zkoušek a kritérií, části II.

2.2.52.1.7	Již zařazené organické peroxidy a přípravky organických peroxidů, které byly přiřazeny k vhodné druhové položce, jsou uvedeny v 2.2.52.4 společně s odpovídajícím UN číslem, způsobem balení, a popřípadě s řízenou teplotou a kritickou teplotou.

Tyto druhové položky udávají:
- typ (B až F) organického peroxidu (viz 2.2.52.1.6);
- fyzikální stav (kapalný/tuhý); a
- řízenou teplotu (pokud se požaduje), viz. 2.2.52.1.15 až 2.2.52.1.18.

Směsi těchto přípravků mohou být zařazeny shodně s typem organického peroxidu, který je nejnebezpečnějším komponentem směsi, a přepravovány podle podmínek platných pro tento typ. Jestliže však dva stabilní komponenty mohou vytvářet tepelně méně stabilní směs, je třeba určit teplotu samourychlujícího se rozkladu (SADT) směsi, a pokud je to nutné, řízenou teplotu a kritickou teplotu, odvozené od SADT podle 2.2.52.1.16.

2.2.52.1.8	Zařazení organických peroxidů, přípravků nebo směsí organických peroxidů, které nejsou uvedeny v pododdíle 2.2.52.4, jakož i jejich přiřazeni k hromadné položce musí být provedeno příslušným orgánem země původu. Osvědčení o schválení musí obsahovat zařazeni a odpovídající přepravní podmínky. Jestliže země původu není smluvní stranou ADR, musí být zařazení a přepravní podmínky uznány příslušným orgánem prvního státu smluvní stranou ADR, který přijde do styku se zásilkou.

2.2.52.1.9	Vzorky organických peroxidů nebo přípravků organických peroxidů, které nejsou uvedeny v pododdíle 2.2.52.4, pro něž není k dispozici úplná sada výsledků zkoušek a které se přepravují za účelem dalších zkoušek nebo vyhodnocení, se přiřadí k jedné z vhodných položek pro organické peroxidy typu C za předpokladu, že
-	z údajů, které jsou dispozici, vyplývá, že vzorek není nebezpečnější než organický peroxid typu B;
-	vzorek je zabalen podle způsobu balení OP2 a množství na dopravní jednotku není větší než 10 kg;
-	z údajů, které jsou k dispozici, vyplývá, že řízená teplota, pokud je, je dostatečně nízká, aby se zabránilo nebezpečnému rozkladu a dostatečně vysoká, aby nedošlo k nebezpečné separaci fází.

Znecitlivění organických peroxidů

2.2.52.1.10	K zajištění bezpečnosti během přepravy se organické peroxidy často znecitlivují organickými kapalnými nebo tuhými látkami, anorganickými tuhými látkami nebo vodou. Jestliže je předepsán procentuální podíl látky, vztahuje se k podílu hmotnosti, zaokrouhlenému na nejbližší celé číslo. Všeobecně se znecitlivění musí provést tak, aby při úniku nemohlo dojít k nebezpečné koncentraci organického peroxidu.

2.2.52.1.11	Pokud není pro jednotlivý přípravek organického peroxidu stanoveno jinak, platí pro ředidla, která se použijí ke znecitlivění, následující definice:
-	Ředidla typu A jsou organické kapaliny, snášenlivé s organickým peroxidem, které mají bod varu nejméně 150° C. Ředidla typu A se mohou používat pro znecitlivění všech organických peroxidů.
-	Ředidla typu B jsou organické kapaliny, snášenlivé s organickým peroxidem, které mají bod varu nižší než 150° C, nejméně však 60° C, a bod vzplanutí nejméně 5° C.
Ředidla typu B se mohou používat pro znecitlivění všech organických peroxidů za podmínky, že bod varu kapaliny je nejméně o 60° C vyšší než SADT v kusu o hmotnosti 50 kg.

2.2.52.1.12	Ředidla, která nepatří k typu A nebo B, smějí být přidána k přípravkům organických peroxidů uvedeným v pododdíle 2.2.52.4, pokud jsou s nimi snášenlivá. Avšak úplné nebo částečné nahrazení ředidla typu A nebo B jiným ředidlem s rozdílnými vlastnostmi vyžaduje nové přehodnocení přípravku organického peroxidu podle normálního klasifikačního postupu pro třídu 5.2.

2.2.52.1.13	Voda smí být přidávána ke znecitlivění jen těch organických peroxidů, u kterých je v pododdíle 2.2.52.4 nebo v povolení příslušného orgánu podle 2.2.52.1.8 uveden dovětek „s vodou“ nebo jako „jako stabilní disperse ve vodě“. Vzorky organických peroxidů nebo přípravků organických peroxidů, které nejsou uvedeny v pododdíle 2.2.52.4, smějí být rovněž znecitlivěny vodou za podmínky, že jsou splněny požadavky bodu 2.2.52.1.9.

2.2.52.1.14	Organické a anorganické tuhé látky smějí být použity ke znecitlivění organických peroxidů, pokud se s nimi snášejí. Kapalné a tuhé látky se považují za snášenlivé, pokud nepříznivě nepůsobí ani na tepelnou stabilitu, ani na druh nebezpečí přípravku organického peroxidu.

Ustanovení o řízení teploty

2.2.52.1.15	Určité organické peroxidy směji být přepravovány pouze za podmínek řízené teploty. Cenou teplotou se rozumí nejvyšší teplota, při které mohou být organické peroxidy bezpečně přepravovány. Předpokládá se, že teplota bezprostředního okolí kusu přesáhne během přepravy hodnotu 55°C pouze na relativně krátkou dobu za 24-hodinový časový interval. V případě výpadku systému řízení teploty, může být nutné provést nouzová opatření. Kritická teplota je teplota, při niž musí být provedena nouzová opatření.

2.2.52.1.16	Řízená a kritická teplota jsou odvozeny od teploty samourychlujícího se rozkladu SADT (viz tabulku 1), která je definovaná jako nejnižší teplota, při níž může dojít k samourychlujícímu se rozkladu pro látku v obalu použitém během přepravy. SADT musí být stanovena za účelem rozhodnutí, zda látka musí být přepravována při řízené teplotě. Předpisy pro stanovení SADT jsou obsaženy v Příručce zkoušek a kritérií, části II, oddílu 20 a pododdílu 28.4.

Tabulka 1: Odvození řízených a kritických teplot

Druh nádob	SADTa	Řízená teplota	Kritická teplota	
Samostatné obaly a IBC	20°C a méně	o 20°C nižší než SADT	o 10°C nižší než SADT	
	20°C až 35°C	o 15°C nižší než SADT	o 10°C nižší než SADT	
	více než 35°C	o 10°C nižší než SADT	o 5°C nižší než SADT	
Cisterny	méně než 50°C	o 10°C nižší než SADT	o 5°C nižší než SADT	

a SADT látky zabalené pro přepravu

2.2.52.1.17	Tyto organické peroxidy musí být přepravovány při řízené teplotě:
-	organické peroxidy typů B a C se SADT 50°C;
-	organické peroxidy typu D se SADT 50°C, vykazující střední účinek při zahřívání v uzavřeném prostoru, nebo se SADT 45°C, vykazující při zahřívání v uzavřeném prostoru malý nebo žádný účinek; a
-	organické peroxidy typů E a F se SADT 45°C.

POZN: Předpisy pro stanovení účinků při zahřívání v uzavřeném prostoru jsou uvedeny v Příručce zkoušek a kritérií, část ll,oddíl 20 a pododdíl 28.4.

2.2.52.1.18	Řízené a kritické teploty jsou uvedeny v 2.2.52.4. Skutečná teplota během přepravy smí být nižší než řízená teplota, avšak musí být stanovena tak, aby nedošlo k nebezpečnému oddělování (separaci) fází.

2.2.52.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

Organické peroxidy typu A není podle ustanovení třídy 5.2 dovoleno přepravovat [viz Příručku zkoušek a kritérií, část II, odstavec 20.4.3 (a)];

2.2.52.3	Seznam hromadných položek

	Klasifikační kód	UN číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
Organické peroxidy				
			PEROXID ORGANICKY TYP A, KAPALNÝ	
			(není připuštěn k přepravě, viz 2.2.52.2)	
			PEROXID ORGANICKÝ TYP A, TUHÝ (není	
			připuštěn k přepravě, viz 2.2.52.2)	
		3101	PEROXID ORGANICKÝ TYP B, KAPALNÝ	
		3102	PEROXID ORGANICKÝ TYP B, TUHÝ	
		3103	PEROXID ORGANICKÝ TYP C, KAPALNÝ	
nevyžadující řízení	P1	3104	PEROXID ORGANICKÝ TYP C, TUHÝ	
teploty				
		3105	PEROXID ORGANICKÝ TYP D, KAPALNÝ	
		3106	PEROXID ORGANICKÝ TYP D, TUHÝ	
		3107	PEROXID ORGANICKÝ TYP E, KAPALNÝ	
		3108	PEROXID ORGANICKÝ TYP E, TUHÝ	
		3109	PEROXID ORGANICKÝ TYP F, KAPALNÝ	
		3110	PEROXID ORGANICKÝ TYP F, TUHÝ	
			PEROXID ORGANICKÝ TYP G, KAPALNÝ	
			(nepodléhá předpisům třídy 5.2, viz	
			2.2.52.1.6)	
			PEROXID ORGANICKÝ TYP G, TUHÝ	
			(nepodléhá předpisům třídy 5.2, viz	
			2.2.52.1.6	
				
		3111	PEROXID ORGANICKÝ TYP B, KAPALNÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3112	PEROXID ORGANICKÝ TYP B, TUHÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3113	PEROXID ORGANICKÝ TYP C, KAPALNÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3114	PEROXID ORGANICKÝ TYP C, TUHÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3115	PEROXID ORGANICKÝ TYP D, KAPALNÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3116	PEROXID ORGANICKÝ TYP D, TUHÝ,	
vyžadující řízení			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY 	
teploty	P2		(nepřipuštěný k přepravě viz pododdíl 2.2.52.2)	
		3117	PEROXID ORGANICKÝ TYP E, KAPALNÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3118	PEROXID ORGANICKÝ TYP E, TUHÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3119	PEROXID ORGANICKÝ TYP F, KAPALNÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	
		3120	PEROXID ORGANICKÝ TYP F, TUHÝ,	
			VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY	

2.2.52.4	Seznam již zařazených organických peroxidů

POZN.: Ve sloupci „Způsob balení“ znamenají v následující tabulce:

(a)	písmena „OP“, za kterými následuje číslice, se vztahují ke způsobu balení (viz pododdíl 4.1.4.1, pokyn pro balení P 520 a pododdíl 4.1.7.1);
(b)	písmeno „N“ značí, že je dovolena přeprava v IBC (viz pododdíl 4.1.4.2, pokyn pro balení IBC 520 a pododdíl 4.1.7.2);
(c)	písmeno „M“ značí , že je dovolena přeprava v cisternách (viz pododdíly 4.2.1.13 a 4.2.5.2, pokyn pro přemístitelné cisterny T 23, oddíl 4.3.2 a odstavec 4.3.4.1.3 e), kód cisteren L4BN pro kapaliny a S4AN pro tuhé látky).

2.2.52.4	Seznam již zařazených organických peroxidů
2.2.52.5
ORGANICKY PEROXID	Koncen- trace (%)	Ředidlo Typ A (%)	Ředidlo Typ B (%)1)	Inertní tuhá látka (%)	Voda (%)	Způsob balení	Řízená teplota (°C)	Kritická teplota (°C)	UN číslo druhové položky	Vedlejší nebezpečí a poznámky	
ACETYLALCETONPEROXID	≤ 42	≥ 48			≥ 8	OP7			3105	2)	
 „ (jako pasta)	≤ 32					OP7			3106	20)	
ACETYLBENZOLPEROXID	≤ 45	≥ 55				OP7			3105		
ACETYLCYCLOHEXANESUPONYL- PEROXYD	≤ 82				≥ 12	OP4	-10	0	3112	3)	
 „	≤ 32		≥ 68			OP7	-10	0	3115		
terc-AMYLHYDROPEROXID	≤ 88	≥ 6			≥ 6	OP8			3107		
terc-AMYLPEROXYACETÁT	≤ 62	≥ 38				OP8			3107		
terc-AMYLPEROXYBENZOÁT	≤ 100					OP5			3103		
terc-AMYLPEROXYD-2- ETYLHEXANOAT	≤ 100					OP7	+20	+25	3115		
terc-AMYLPEROXY-2- ETHYLHEXYLKARBONÁT	≤ 100					OP7			3105		
terc-PEROYDNEODECANOAT	≤ 77		≥ 23			OP7	0	+10	3115		
 „	≤ 77		≥ 23			OP5	+10	+15	3113		
terc-AMYLPEROXY-3,5,5- TRIMETHYLHEXANOÁT	≤ 100					OP5			3101	3)	
terc-BUTYLKUMYLPEROXID	> 42-100					OP7			3105		
 „	≤ 42			≥ 58		OP7			3106		
n-BUTYL-4,4-Dl-(terc- BUTYLPEROXY)-VALERÁT	>52 - 100					OP5			3103		
 „	≤ 52			≥ 48		OP7			3106		
 „	≤ 42			≥ 58		OP8			3108		
terc-BUTYLHYDROPEROXID	> 79-90				≥ 10	OP5			3103	13)	
 „	≤ 80	≥ 20				OP7			3105	4) 13)	
 „	≤ 79				> 14	OP8			3107	13) 23)	
 „	≤ 72				≥ 28	OP8, N,M			3109	13)	
terc-BUTYLHYDROPEROXID + DI-terc-BUTYLPEROXID	< 82 + > 9				≥ 7	OP5			3103	13)	
terc-BUTYLMONOPEROXYMALEÁT	> 52 - 100					OP5			3102	3)	
 „	≤ 52	≥ 48				OP6			3103		
 „	≤ 52			≥ 48		OP8			3108		
 „ (jako pasta)	≤ 52					OP8			3108		
terc-BUTYLMONOPEROXYFTALÁT	≤ 100					OP5			3102	3)	
terc-BUTYLPEROXYACETÁT	> 52-77	≥ 23				OP5			3101	3)	
 „	> 32 - 52	≥ 48				OP6			3103		
 „	≤ 32	≥ 68				OP8, N			3109		
 „ (v cisterně)	≤ 32	≥ 68							3119		
 „	≤ 22		≥ 78			OP8	+30	+35	3109	25)	
terc-BUTYLPEROXYBENZOÁT	> 77 - 100	< 22				OP5			3103		
 „	> 52 - 77	≥ 23				OP7			3105		
 „	≤ 52			≥ 48		OP7			310		
terc- BUTYLPEROXYBUTYLFUMARÁT	≤ 52	≥ 48				OP7			3105		
terc-BUTYLPEROXYKROTONÁT	≤ 77	≥ 23				OP7			3105		
terc-BUTYLPEROXYETYLACETAT	≤ 100					OP5	+20	+25	3113		
terc- BUTYLPEROXYDIETHYLACETÁT + terc-BUTYLPEROXYBENZOÁT	≤ 33+ ≤ 33	≥ 33				OP7			3105		
terc-BUTYLPEROXY-2- ETYLHEXANOÁT	> 52-100					OP6	+20	+25	3113		
 „	> 32-52		≥ 48			OP8	+30	+35	3117		
 „	≤ 52			≥ 48		OP8	+20	+25	3118		
 „	≤ 32		≥ 68			OP8	+40	+45	3119		
 „ (velká nádoba pro volně ložené látky (IBC))	≤ 32		≥ 68			N	+30	+35	3119		
 „ (v cisterně)	≤ 32		≥ 68			M	+15	+20	3119		
terc-BUTYLPEROXY-2- ETHYLHEXANOÁT + 2,2-DI-(terc-BUTYLPEROXY)-BUTAN	≤ 12 + ≤ 14	≥ 14		≥ 60		OP7			3106		
 „	≤ 31+ ≤ 36		≥ 33			OP7	+35	+20	3115		
terc-BUTYLPEROXY-2- ETHYLHEXYLKARBONÁT	≤ 100					OP7			3105		
terc-BUTYLPEROXYISOBUTYRÁT	> 52 - 77		≥ 23			OP5	+15	+20	3111	3)	
 „	≤ 52		≥ 48			OP7	+15	+20	3115		
terc- BUTYLPEROXYISOPROPYLKARBONÁT	≤ 77	≥ 23				OP5			3103		
1-(2-terc- BUTYLPEROXYISOPROPYL)-3- ISOPROPENYLBENZEN	≤ 77	≥ 23				OP7			3105		
	≤ 42			≥ 58		OP8			3108		
3-terc-BUTYLPEROXY-2- METHYLBENZOÁT	≤ 100					OP5			3103		
terc- BUTYLPEROXYNEODEKANOÁT	> 77-100					OP7	-5	+5	3115		
 „	≤ 77		≥ 23			OP7	0	+10	3115		
 „jako stabilní disperze ve vodě	≤ 52					OP8	0	+10	3117		
 „ (v IBC) jako stabilní disperze ve vodě	≤ 42					N	-5	+5	3119		
 „ jako stabilní disperze ve vodě	≤ 42					OP8	0	+10	3118		
 „	≤ 32	≥ 68				OP8,N	0	+10	3119		
terc- BUTYLPEROXYNEOHEPTANOÁT	≤ 77	≥ 23				OP7	0	+10	3115		
3-terc-BUTYLPEROXY-3- FENYLFTALID	≤ 100					OP7			3106		
terc-BUTYLPEROXYPIVALÁT	> 67-77	≥ 23				OP5	0	+10	3113		
 „	> 27-67		≥ 33			OP7	0	+10	3115		
 „	≤ 27		≥ 73			OP8	+30	+35	3119		
 „ (v IBC))	≤ 27		≥ 73			N	+10	+15	3119		
 „ (v cisterně)	≤ 27		≥ 73			M	+5	+10	3119		
terc-BUTYLPEROXYSTEARYL- KARBONÁT	≤ 100					OP7			3106		
terc-BUTYLPEROXY-3,5,5- TRIMETHYLHEXANOÁT	> 32 - 100					OP7			3105		
 „	≤ 32	≥ 68				OP8, N			3109		
 „ (v cisterně)	≤ 32	≥ 68				M	+35	+40	3119		
3-CHLORPEROXYBENZOOVÁ KYSELINA	> 57 - 86			≥ 14		OP1			3102	3)	
 „	≤ 57			≥ 3	≥ 40	OP7			3106		
 „	≤ 77			≥ 6	≥ 17	OP7			3106		
KUMYLHYDROGENPEROXID	>90-98	≤ 10				OP8			3107	13)	
 „	≤ 90	≥ 10				OP8, N, M			3109	13),18)	
KUMYLPEROXYNEODEKANOÁT	≤ 77		≥ 23			OP7	-10	0	3115		
 „	≤ 52					OP8	-10	0	3119		
 „	≤ 52					N	-15	-5	3119		
KUMYLPEROXYNEOHEPTANOÁT	≤ 77	≥ 23				OP7	-10	0	3115		
KUMYLPEROXYPIVALÁT	≤ 77		≥ 23			OP7	-5	+5	3115		
CYKLOHEXANONPEROXID(Y)	≤ 91				≥ 9	OP6			3104	13)	
 „	≤ 72	≥ 28				OP7			3105	5)	
 „ (jako pasta)	≤ 72					OP7			3106	5), 20)	
 „	≤ 32			≥ 68					Vyhrazeno		
DIACETONALKOHOLPEROXID	≤ 57		≥ 26		≥ 8	OP7	+40	+45	3115	6)	
DIACETYLPEROXID	≤ 27		≥ 73			OP7	+20	+25	3115	7),13)	
DI-terc-AMYLPEROXID	≤ 100					OP8			3107		
1,1-DI-(terc-AMYLPEROXY)- CYKLOHEXAN	≤ 82	≥ 18				OP6			3103		
DIBENZOYLPEROXID	> 51 - 100			≤ 48		OP2			3102	3)	
 „	> 77 - 94				≥ 6	ON			3102	3)	
 „	≤ 77				≥ 23	OP6			3104		
 „	≤ 62			≥ 28	≥ 10	OP7			3106		
 „ (jako pasta)	> 52 - 62					OP7			3106	20)	
 „	> 35 - 52			≥ 48		OP7			3106		
 „	> 36 - 42	≥ 18			≤ 40	OP8			3107		
 „	> 36 - 42	≥ 58				OP8			3107		
 „ (jako pasta)	≤ 56,5				≥ 15	OP8			3108		
 „ (jako pasta)	≤ 52					OP8			3108	20)	
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 42					OP8, N			3109		
 „	≤ 35			≥ 65					Vyhraz.		
DIBENZOILPEROXYKARBONÁT	≤ 87				≥ 13	OP5	+25	+30	3112	3)	
PEROXID KYSELINY JANTAROVÉ	> 72 - 100					OP4			3102	3),17)	
 „	≤ 72				≥ 28	OP7	+10	+15	3116		
PEROXYDIKARBONAT	≤ 100					OP6	+30	+35	3114		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 42					OP8, N	+30	+35	3119		
DI-terc-BUTYLPEROXID	> 32-100					OP8			3107		
 „	≤ 52		≥ 48			OP8, N			3109	25)	
 „	≤ 32	≥ 68				M			3109		
DI-terc-BUTYLPEROXYAZELÁT	≤ 52	≥ 48				OP7			3105		
2,2-DI-(terc-BUTYLPEROXY)- BUTAN	≤ 52	≥ 48				OP6			3103		
1,1-Dl-(terc-BUTYLPEROXY)- CYKLOHEXAN	> 80- 100					OP5			3101	3)	
 „	> 52 - 80	≥ 20				OP5			3103		
 „	> 42 - 52	≥ 48				OP7			3105		
 „	≤ 42	≥ 13		≥ 45		OP7			3106		
 „	≤ 27	≥ 36				OP8			3107	21)	
 „	≤ 42	≥ 58				OP8, N	-		3109		
 „ jako stabilní disperze ve vodě	≤ 13	≥ 13	≥ 74			OP8			3109		
DI-n-BUTYLPEROXYKARBONÁT	> 27-52		≥ 48			OP7	-15	-5	3115		
 „	≤ 27		≥ 73			OP8	-10	0	3117		
 „ jako stabilní disperse ve vodě	≤ 42					OP8	-15	-5	3118		
DI-sec-BUTYLPEROXYKARBONÁT	> 52-100					ON	-20	-10	3113		
 „	≤ 52		≥ 48			OP7	-15	-5	3115		
DI-(2-terc- BUTYLPEROXYISOPROPYL)- BENZEN(Y)	> 42 - 100			≤ 57		OP7			3106		
 „	≤ 42			≥ 58					Vyhrazeno		
DI-(terc-BUTYLPEROXY)-FTALÁT	> 42 - 52	≥ 48				OP7			3105		
 „ (jako pasta)	≤ 52					OP7			3106	20)	
 „	≤ 42	≥ 58				OP8			3107		
2,2-DI-(terc-BUTYLPEROXY)- PROPAN	≤ 52	≥ 48				OP7			3105		
 „	≤ 42	≥ 13		≥ 45		OP7			3106		
1,1-DI-(terc-BUTYLPEROXY)-3,3,5- TRIMETHYLCYKLOHEXAN	> 80-100					OP5			3101	3)	
 „	> 52-80	≥ 10				OP5			3103		
 „	≤ 77		≥ 23			OP7			3105		
 „	≤ 57			≥ 43		OP7			3106		
 „	≤ 57	≥ 43				OP8			3107		
 „	≤ 32	≥ 26	≥ 42			OP8			3107		
DICETYLPEROXYDKARBONÁT	≤ 100					OP7	+30	+35	3116		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 42					OP8, N	+30	+35	3119		
DI-(4-CHLORBENZOYL)-PEROXID	≤ 77				≥ 23	OP5			3102	3)	
 „ (jako pasta)	≤ 52					OP7			3106	20)	
 „	≤ 32			≥ 68					vyhrazeno		
DIKUMYLPEROXID	> 42-100			≤ 57		OP8, M			3110	12)	
 „	≤ 52			≥ 48					vyhrazeno		
DICYKLOHEXYLPEROXYDKARBO NÁT	> 91-100					OP3	+5	+10	3112		
 „	≤ 91				≥ 9	OP5	+5	+10	3114		
DIDEKANOLPEROXID 2,2-Dl-(4,4-DI (terc-BUTYLPEROXID)	≤ 100					OP6	+30	+35	3114		
2,2-DI-(4,4-DI-(terc-BUTYLPEROXY) -CYKLOHEXYL)-PROPAN	≤ 42			≥ 58		OP7			3106		
 „	≤ 22			≥ 78		OP8			3107		
Dl-(2,4-DICHLORBENZOYL)- PEROXID	≤ 77				≥ 23	OP5			3102	3)	
 „ (jako pasta se silikonovým olejem)	≤ 52					OP7			3106		
Dl-(2-ETHOXYETHYL) PEROXYDIKARBONÁT	≤ 52		≥ 48			OP7	-10	0	3115		
DI-(ETHYLHEXYL) PEROXYDIKARBONÁT	> 77-100					OP5	-20	-10	3113		
 „	≤ 77		≥ 23			OP7	-15	-5	3115		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 62					OP8	-15	-5	3117		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě) velká nádoba pro volně ložené látky(IBC)	≤ 52					N	-20	-10	3119		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 52					OP8	-15	-5	3119		
 „ [jako stabilní disperse ve vodě (zmražené)]	≤ 42					OP8	-15	-5	3118		
DIETHYLPEROXYKARBONAT	≤ 27		≥ 73			OP7	-10	0	3115		
2,2-DIHYDROPEROXYPROPAN	≤ 27			≥ 73		OP5			3102	3)	
DI-(1-HYDROXYCYKLOHEXYL)- PEROXID	≤ 100					OP7			3106		
DI-ISOBUTYRYLPEROXID	> 32-52		≥ 48			OP5	-20	-10	3111	3)	
 „	≤ 32		≥ 68			OP7	-20	-10	3115		
DI-ISOPROPYLBENZEN- DIHYDROPEROXID	≤ 82	≥ 5			≥ 5	OP7			3106	24)	
DIISOPROPYLPEROXYKARBONAT	> 52-100					OP2	-15	-10	3112	3)	
 „	≤ 52		≥ 48			OP7	-20	-10	3115		
DILAUROYLPEROXID	≤ 100					OP7	-10	-5	3115		
DILAUROYLPEROXID	≤ 100					OP7			3106		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 42					OP8, N			3109		
DI-(3-METOXYBUTYL) PEROXYKARBONAT	≤ 52		≥ 48			OP7	-5	+5	3115		
DI-(2-METHYLBENZOYL) PEROXID	≤ 87				≥ 13	OP5	+30	+35	3112	3)	
DI-(4-METHYLBENZOYL)-PEROXID (jako pasta se silikonovým olejem)	≤ 52					OP7			3106		
DIBENZOYLPEROXID	≤20+≤18+ ≤ 4		≥ 58			OP7	+35	+40	3115		
2,5-DIMETHYL-2,5-DI- (BENZOYLPEROXY)-HEXAN	>82-100					OP5			3102	3)	
 „	≤ 82			≥ 18		OP7			3106		
 „	≤ 82				≥ 18	OP5			3104		
2,5-DIMETHYL-2,5DI-(terc- BUTYLPEROXY)-HEXAN	> 52-100					OP7			3105		
 „	≤ 77			≥ 23		OP8			3108		
 „	≤ 52	≥ 48				OP8			3109		
 „	≤ 52			≥ 48		OP7			3106		
 „ (jako pasta)	≤ 47					OP8			3108		
2,5-DIMETHYL-12,5-Dl-(terc- BUTYLPEROXY)-HEX-3-IN	> 86-100					OP5			3101	3)	
 „	> 52-86	≥ 14				OP5			3103	26)	
 „	≤ 52			≥ 48		OP7			3106		
(2- ETHYLHEXANOLPEROXY)HEXAN	≤ 100					OP5	+20	+25	3113		
2,5-DIMETHYL-2-5- DIHYDROPEROXYHEXAN	≤ 82				≥ 18	OP6			3104		
2,5-DIMETHYL-2,5-DI-(3,5,5- TRIMETHYLHEXANOYLPEROXY)- HEXAN	≤ 77	≥ 23				OP7			3105		
PEROXYNEOHEPTANOAT	≤ 52	≥ 48				OP8	0	+10	3117		
DIMYRISTYL PEROXYKARBONAT	≤ 100					OP7	+20	+25	3116		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 42					OP8	+20	+25	3119		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě) (v IBC)	≤ 42					N	+15	+20	3119		
DI-(2NEODEKANOYL PEROXYISOPROPYL) BENZEN	≤ 52	≥ 48				OP7	-10	0	3115		
DI-n-NONANOYL PEROXID	≤ 100					OP7	0	+10	3116		
DI-n-OKTANOYL PEROXID	≤ 100					OP5	+10	+15	3114		
DIPEROXY AZELAIC ACID	≤ 27			≥ 73		OP7	+35	+40	3116		
DIPEROXY DODECANE DIACID	> 13-42			≥ 58		OP7	+40	+45	3116		
 „	≤ 13			≥ 87					vyhrazeno		
Dl-(2-FENOXYETHYL)- PEROXYDIKARBONÁT	> 85-100					OP5			3102	3)	
 „	≤ 85				≥ 15	OP7			3106		
DIPROPIONYL PEROXID	≤ 27		≥ 73			OP8	+15	+20	3117		
DI-n-PROPYL PEROXYKARBONAT	≤ 100					OP3	-25	-15	3113		
 „	≤ 77		≤ 23			OP5	-20	-10	3113		
DISTEARYLPEROXYDIKARBONÁT	≤ 87			≥ 13		OP7			3106		
DI- (3,5,5-TRIMETHYLHEXANOYL) PEROXID	> 38-82	≥ 18				OP7	0	+10	3115		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 52					OP8, N	+10	+15	3119		
 „	≤ 38	≥ 62				OP8	+20	+25	3119		
 „ [ ve velkých nádobách pro volně ložené látk IBC	≤ 38	≥ 62				N	+10	+15	3119		
 „ ( v cisterně)	≤ 38	≥ 62				M	0	+5	3119		
DI- (3,5,5-TRI METHYL-1,2- DIOXOLANYL-3) PEROXID „jako pasta	≤ 52					OP7	+30	+35	3116	20)	
ETHYL-3,3-D I-(terc-AMYLPEROXY)- BUTYRÁT	≤ 67	≥ 33				OP7			3105		
ETHYL-3,3-DI-(terc- BUTYLPEROXY)-BUTYRÁT	> 77-100					OP5			3103		
 „	≤ 77	≥ 23				OP7			3105		
 „	≤ 52			≥ 48		OP7			3106		
3,3,6,6,9,9-HEXAMETHYL-1,2,4,5- TETRAOXACYKLONONAN	> 52-100					ON			3102	3)	
 „	≤ 52	≥ 48				OP7			3105		
 „	≤ 52			≥ 48		OP7			3106		
terc-HEXYL PEROXYNEODEKANOAT	≤ 71	≥ 29				OP7	0	+10	3115		
terc-HEXYL PEROXYPIVALAT	< 72		≥ 28			OP7	+10	+15	3115		
ISOPROPYL-sec-BUTYL PEROXYKARBONAT +DI-sec- BUTYL PEROXYKARBONAT+ DI- ISOPROPYL PEROXYKARBONAT	≤ 32+ ≤ 15-18+ ≤ 12-15	≥ 38				OP7	-20	-10	3115		
ISOPROPYL-sec-BUTYL PEROXYKARBONAT +DI-sec- BUTYL PEROXYKARBONAT+DI- ISOPROPYLPEROXYKARBONAT	≤ 52+ ≤ 28+ ≤ 22					OP5	-20	-10	3111	3)	
IISOPROPYLKUMYLHYDRO- PEROXID	≤ 72	≥ 28				OP8, N, M			3109	13)	
p-METHYLHYDROPEROXID	> 72-100					OP7			3105	13)	
 „	≤ 72	≥ 28				OP8, N, M			3109	27)	
METHYLCYKLOHEXANON PEROXID(Y)	≤ 67		≥ 33			OP7	+35	+40	3115		
METHYLETHYLKETONPEROXID(Y)	≤ 52	≥ 48				OP5			3101	3), 8), 13)	
 „	≤ 45	≥ 55				OP7			3105	9)	
 „	≤ 40	≥ 60				OP8			3107	10)	
 „	≤ 37	≥ 55			≥ 8	OP7			3105	9)	
METHYLISOBUTYLKETONPEROXI D(Y)	≤ 62	≥ 19				OP7			3105	22)	
ORGANICKÝ PEROXID, TUHÝ, VZOREK						OP2			3104	11)	
ORGANICKÝ PEROXID, TUHÝ, VZOREK VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY						OP2			3114	11)	
ORGANICKÝ PEROXID, KAPALNÝ, VZOREK						OP2			3103	11)	
ORGANICKÝ PEROXID, KAPALNÝ, VZOREK VYŽADUJÍCÍ ŘÍZENÍ TEPLOTY						OP2			3113	11)	
KYSELINA PEROXYOCTOVA, TYP D, STABILIZOVANÁ	≤ 43					OP7			3105	13), 14), 19)	
KYSELINA PEROXYOCTOVA, TYP E, STABILIZOVANÁ	≤ 43					OP8			3107	13), 15), 19)	
KYSELINA PEROXYOCTOVA, TYP F, STABILIZOVANÁ	≤ 43					OP8, N			3109	13), 16), 19)	
PINANYLHYDROPEROXID	56-100					OP7			3105	13)	
 „	≤ 56	> 44				OP8, M			3109		
TETRAHYDRONAFTYLHYDRO- PEROXID	≤ 100					OP7			3106		
1,1,3,3- TETRAMETHYLBUTYLHYDRO-PEROXID	≤ 100					OP7			3105		
ETHYLHEXANOAT 1,1,3,3- TETRAMETHYLBUTYL	≤ 100					OP7	+20	+25	3115		
PEROXYNEOCANOAT	≤ 72		≥ 28			OP7	-5	+5	3115		
 „ (jako stabilní disperse ve vodě)	≤ 52					OP7	-5	+5	3119		
FENOACETATPEROXID	≤ 37		≥ 63			OP8, N	-10	0	3115		
3,6,9-TRIETHYL-3,6,9-TRIMETHYL- 1,4,7-TRIPEROXONAN	≤ 42	≥ 58				OP7			3105	28)	

Poznámky k poslednímu sloupci tabulky v pododdílu 2.2.52.4

1)	Ředidlo typ B může být vždy nahrazeno ředidlem typu A.
2)	Obsah aktivního kyslíku < 4,7 %.
3)	Vyžaduje se bezpečnostní značka pro vedlejší nebezpečí "VÝBUŠNÝ" podle vzoru č. 1 (viz 5.2.2.2.2)
4)	Ředidlo může být nahrazeno di-terc-butylperoxidem.
5)	Obsah aktivního kyslíku < 9 %.
6)	Nejvýše 9 % peroxidu vodíku: obsah aktivního kyslíku < 10%.
7)	Smí se použít pouze nekovových obalů.
8)	Obsah aktivního kyslíku > 10 %.
9)	Obsah aktivního kyslíku < 10 %.
10)	Obsah aktivního kyslíku < 8,2 %.
11)	Viz 2.2.52.1.9.
12)	Do 2000 kg na nádobu přiřazenou k ORGANICKÉMU PEROXIDU TYPU F na základě výsledků zkoušek ve velkém měřítku.
13)	Vyžaduje se bezpečnostní značka pro vedlejší nebezpečí „ŽÍRAVÝ“ podle vzoru č. 8 (viz 5.2.2.2.2).
14)	Přípravky kyseliny peroxyoctové, které odpovídají kritériím Příručky zkoušek a kritérií, odstavce 20.4.3 d).
15)	Přípravky kyseliny peroxyoctové, které odpovídají kritériím Příručky zkoušek a kritérií pro zkoušky a kritéria, odstavce 20.4.3 e).
16)	Přípravky kyseliny peroxyoctové, které odpovídají kritériím Příručky pro zkoušky a kritéria, odstavce 20.4.3 f).
17)	Přidáním vody k tomuto organickému peroxidu se zmenší jeho tepelná stabilita.
18)	Pro koncentrace pod 80 % se nevyžaduje bezpečnostní značka pro vedlejší nebezpečí „ŽÍRAVÝ“ podle vzoru č. 8 (viz 5.2.2.2.2).
19)	Směsi s peroxidem vodíku, vodou a kyselinou(nami).
20)	S ředidlem typu A, s vodou nebo bez vody.
21)	S nejméně 36 % (hm.) ethylbenzenu, dodatečně k ředidlu typu A.
22)	S nejméně 19 % (hm.) methylisobutylketonu, dodatečně k ředidlu typ A.
23)	S méně než 6 % di-terc-butylperoxidu.
24)	Do 8 % 1-isopropylhydroperoxy-4-isopropylhydroxybenzénu.
25)	Ředidlo typu B s bodem varu vyšším než 110° C.
26)	Obsah hydroperoxidů < 0, 5 %.
27)	Pro koncentrace nad 56 % se vyžaduje bezpečnostní značka pro vedlejší nebezpečí „ŽÍRAVÝ“ podle vzoru č. 8 (viz 5.2.2.2.2).
28)	Obsah aktivního kyslíku < 7,6 % v ředidle typu A s bodem varu v rozmezí 2000 C až 2600 C.

2.2.61	Třída 6.1	Jedovaté látky

2.2.61.1	Kritéria

2.2.61.1.1	Název třídy 6.1 zahrnuje látky, o nichž je ze zkušenosti známo nebo o nichž lze na základě pokusů se zvířaty usuzovat, že jejich příjmem dýchacími cestami, pokožkou nebo zažívacími orgány při jednorázovém nebo krátkodobém působení v poměrně malém množství může dojít k poškození zdraví nebo ke smrtí člověka.

2.2.61.1.2	Látky třídy 6.1 jsou rozděleny následovně:

T	Jedovaté látky bez vedlejšího nebezpečí:

T1	organické, kapalné
T2	organické, tuhé
T3	organokovové
T4	anorganické, kapalné
T5	anorganické, tuhé
T6	kapalné, používané jako pesticidy
T7	tuhé, používané jako pesticidy
T8	vzorky
T9	jiné jedovaté látky

TF	Jedovaté látky, hořlavé:

TF1	kapalné
TF2	kapalné, používané jako pesticidy
TF3	tuhé

TS	Jedovaté látky, schopné samoohřevu, tuhé

TW	Jedovaté látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny:

TW1	kapalné
TW2	tuhé

TO	Jedovaté látky, podporující hoření:

TO1	kapalné
TO2	tuhé

TC	Jedovaté látky, žíravé:

TC1	organické, kapalné
TC2	organické, tuhé
TC3	anorganické, kapalné
TC4	anorganické, tuhé

TFC	Jedovaté látky, hořlavé, žíravé.

Definice

2.2.61.1.3	Pro účely ADR platí:

LD50-Hodnota pro akutní jedovatost při požití je takové množství látky, které po požití mladými dospělými, samčími a samičími, bílými krysami způsobí během 14 dnů s největší pravděpodobností smrt poloviny počtu skupiny zvířat. Počet zvířat, který je tomuto pokusu podroben, musí být dostatečně velký, aby byl získaný výsledek statisticky významný a odpovídal dobry"m zvyklostem farmakologie. Výsledek se vyjadřuje v mg na kg tělesné hmotnosti.

LD50-Hodnota pro akutní jedovatost při absorpci pokožkou je takové množství látky, které při nepřetržitém styku s holou pokožkou bílých králíků po dobu 24 hodin způsobí s největší pravděpodobností v průběhu 14 dnů smrt poloviny počtu skupiny zvířat. Počet zvířat, který je tomuto pokusu podroben, musí být dostatečně velký, aby byl získaný výsledek statisticky významný a odpovídal dobrým zvyklostem farmakologie. Výsledek se vyjadřuje v mg na kg tělesné hmotnosti.

LC50-Hodnota pro akutní jedovatost při vdechnuti je taková koncentrace páry, mlhy nebo prachu, která při nepřetržitém vdechování mladými dospělými, samčími a samičími, bílými krysami po dobu jedné hodiny způsobí s největší pravděpodobností v průběhu 14 dnů smrt poloviny počtu skupiny zvířat. Tuhá látka musí být podrobena zkouškám, jestliže existuje nebezpečí, že nejméně 10 celkové hmotnosti je složeno z prachu, který může být vdechnut, např. jestliže aerodynamický průměr této frakční částice činí nejvýše 10µm. Kapalná látka musí být podrobena zkouškám, jestliže existuje nebezpečí, že se při netěsnosti obalu nebo cisterny, použitých pro přepravu, může vytvořit mlha. Jak u tuhých, tak i u kapalných látek musí více než 90 % hmotnosti vzorku připraveného ke zkoušce sestávat z částic, které lze vdechnout, jak je výše popsáno. Výsledek se vyjadřuje v mg na litr vzduchu u prachu nebo mlhy a v ml na m3 vzduchu (ppm) u páry.

Klasifikace a přiřazení k obalovým skupinám

2.2.61.1.4	Látky třídy 6.1 musí být přiřazeny na základě svého stupně nebezpečí, které představují při přepravě, k následujícím obalovým skupinám

Obalová skupina I :	velmi jedovaté látky;
Obalová skupina II :	jedovaté látky;
Obalová skupina III:	slabě jedovaté látky

2.2.61.1.5	Látky, směsi, roztoky a předměty zařazené do třídy 6.1 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Přiřazení látek, směsí a roztoků, které nejsou v tabulce A kapitoly 3.2 jmenovitě uvedeny, k vhodné položce pododdílu 2.2.61.3 a k příslušné obalové skupině podle ustanovení kapitoly 2.1 musí být provedeno podle následujících kritérií odstavců 2.2.61.1.6 až 2.2.61.1.11.

2.2.61.1.6	Při posuzování stupně jedovatosti se musí vzít v úvahu zkušenosti z případů otrav osob, jakož i zvláštní vlastnosti posuzované látky, jako kapalný stav, vysoká těkavost, zvláštní pravděpodobnost příjmu pokožkou a zvláštní biologické účinky.

2.2.61.1.7	Pokud nejsou zkušenosti z pozorování učiněných na člověku, posoudí se stupeň jedovatosti z vyhodnocených výsledků pokusů na zvířatech podle následující tabulky:

	Obalová skupina	Jedovatost při požití LD50 (mg/kg)	Jedovatost při absorpci pokožkou LD50 (mg/kg)	Jedovatost při vdechnutí prachu a mlhy LC50 m /I	
velmi jedovaté	I	< 5	< 40	< 0,5	
jedovaté	II	> 5 - 50	> 40 - 200	> 0,5 - 2	
slabě jedovaté	Illa	tuhé látky > 50 - 200 kapaliny > 50 - 500	> 200 - 1000	> 2 -10	

a Slzotvorné látky musí být přiřazeny k obalové skupině II, i když údaje o jejich jedovatosti odpovídají kritériím obalové skupiny III.

2.2.61.1.7.1	Jestliže látka vykazuje při dvou nebo více různých způsobech příjmu různé hodnoty jedovatosti, použije se pro klasifikaci nejvyšší hodnota jedovatosti.

2.2.61.1.7.2	Látky, které splňují kritéria třídy 8 a vykazují jedovatost při vdechnutí prachu a mlhy (LC50) odpovídající obalové skupině I, se mohou zařadit do třídy 6.1 jen tehdy, pokud zároveň jedovatost při požití nebo při absorpci pokožkou odpovídá alespoň obalové skupině I nebo II. V opačném případě se látka, pokud je to potřeba, musí přiřadit ke třídě 8 (viz 2.2.8.1.5).

2.2.61.1.7.3	Tato kritéria pro jedovatost při vdechnutí prachu a mlhy spočívají na hodnotách LC50 při době pokusu jedné hodiny a tyto hodnoty musí být také použity, pokud jsou k dispozici. Jsou-li však k dispozici jen hodnoty LC50 4-hodinového pokusu, mohou být odpovídající hodnoty vynásobeny čtyřmi a výsledek pak může nahradit výše uvedené kritérium, tzn., že čtyřnásobná hodnota LC50 (4 hodiny) se považuje za ekvivalentní hodnotě LC50 (1 hodina).

Jedovatost při vdechnutí par

2.2.61.1.8	Kapaliny, které vylučují jedovaté páry, je třeba přiřadit do následujících skupin, kde písmeno „V“ představuje koncentraci nasycené páry (prchavost) (v ml/m3 vzduchu) při 20° C a normálním atmosférickém tlaku.

	Obalová skupina		
velmi jedovaté	I	jestliže V > 10 LC50 a LC5O < 1000 ml/m3	
jedovaté	II	jestliže V > LC50 a LC50 < 3000 mI/m3 a kritéria pro obalovou skupinu I nejsou splněna	
slabě jedovaté	IIIa	jestliže V > 1/5 LC50 a LC50 < 5000 mI/m3 a kritéria pro obalové skupiny I a II nejsou splněna	

a Slzotvorné látky musí být přiřazeny k obalové skupině II, i když údaje o jejich jedovatosti odpovídají kritériím obalové skupiny III.

Tato kritéria jedovatosti při vdechnutí par spočívají na hodnotách LC50 při době pokusu 1 hodiny a tyto hodnoty musí být také použity, jsou-li k dispozici.

Jsou-li však k dispozici jen hodnoty LC50 ze 4-hodinového pokusu, mohou být odpovídající hodnoty vynásobeny dvěma a výsledek může pak nahradit výše uvedená kritéria, tzn. dvojnásobná hodnota LC50 (4 hodiny) se považuje za ekvivalent k hodnotě LC50 (1 hodina).

Dělící čáry obalových skupin - jedovatost při vdechnutí par

Na tomto vyobrazení jsou pro usnadnění zařazení kritéria znázorněna graficky. Z důvodů jen přibližné přesnosti grafického znázornění se však musí látky, které leží v blízkosti nebo přímo na dělící čáře, přezkoušet pomocí číselných kritérií.

Směsi kapalných látek

2.2.61.1.9	Směsi kapalných látek, které jsou při vdechnutí jedovaté, je třeba přiřadit k obalovým skupinám podle těchto kritérií:

2.2.61.1.9.1	Je-li hodnota LC50 pro každou jedovatou látku, která je částí směsi, známa, lze určit obalovou skupinu následovně:

(a)	výpočet hodnoty LC50 směsi:

LC50 (směs) = 

kde:
fi	= molární zlomek i-té části směsi
LC50i	= střední smrtelná koncentrace i-té části v mI/m3

(b)	výpočet prchavosti každé části směsi

 v ml/m3

kde:
Pi	=	parciální tlak i-té části v kPa při 20° C normálním atmosférickém tlaku

(c)	výpočet poměru prchavosti k hodnotě LC50:

(d)	vypočítané hodnoty pro LC50 (směs) a R pak slouží k určení obalové skupiny směsi:

Obalová skupina I :	R > 10 a LC50 (směs) < 1000 mI/m3;

Obalová skupina II:	R > 1 a LC50 (směs) < 3000 ml/m3 a jestliže směs nesplňuje kritéria obalové skupiny I;

Obalová skupina III:	R > 1/5 a LC50 (směs) < 5000 mI/m3 a jestliže směs nesplňuje kritéria obalové skupiny I nebo II.

2.2.61.1.9.2	Není-li hodnota LC50 jedovatých komponentů známa, lze směs přiřadit k jedné z obalových skupin na základě dále popsaných zjednodušených zkoušek prahové toxicity. V takovém případě musí být určena a pro přepravu směsi použita nejpřísnější obalová skupina.

2.2.61.1.9.3	Směs bude přiřazena k obalové skupině I jen tehdy, jestliže splňuje obě následující kritéria

(a)	Vzorek kapalné směsi se rozpráší a rozředí se vzduchem tak, že vznikne zkušební ovzduší o 1000 mI/m3 rozprášené směsi ve vzduchu. 10 bílých krys (5 samečků a 5 samiček) se nechá v tomto zkušebním ovzduší po dobu 1 hodiny a následně se budou 14 dnů pozorovat. Jestliže nejméně 5 pokusných zvířat v průběhu sledovaného období 14 dnů uhyne, lze se domnívat, že směs má hodnotu LC50 rovnou nebo menší než 1000 mI/m3.

(b)	Vzorek páry v rovnováze s kapalnou směsí se zředí devítinásobným objemem vzduchu, čímž se vytvoří zkušební ovzduší. 10 bílých krys (5 samečků a 5 samiček) se nechá v tomto zkušebním ovzduší po dobu 1 hodiny a následně se budou 14 dnů pozorovat. Jestliže nejméně 5 pokusných zvířat v průběhu sledovaného období 14 dnů uhyne, lze se domnívat, že směs má prchavost, která je rovna nebo větší než desetinásobná hodnota LC50 směsi.

2.2.61.1.9.4	Směs bude přiřazena k obalové skupině II jen tehdy, jestliže splňuje obě následující kritéria, ne však kritéria pro obalovou skupinu I

(a)	Vzorek kapalné směsi se rozpráší a rozředí se vzduchem tak, že vznikne zkušební ovzduší o 3000 mI/m3 rozprášené směsi ve vzduchu. 10 bílých krys (5 samečků a 5 samiček) se nechá v tomto zkušebním ovzduší po dobu 1 hodiny a následně se budou 14 dnů pozorovat. Jestliže nejméně 5 pokusných zvířat v průběhu sledovaného období 14 dnů uhyne, lze se domnívat, že směs má hodnotu LC50 rovnou nebo menší než 3000 mI/m3.

(b)	Vzorek páry v rovnováze s kapalnou směsí se použije k vytvoření zkušebního ovzduší. 10 bílých krys (5 samečků a 5 samiček) se nechá v tomto zkušebním ovzduší po dobu 1 hodiny a následně se budou 14 dnů pozorovat. Jestliže nejméně 5 pokusných zvířat v průběhu sledovaného období 14 dnů uhyne, lze se domnívat, že směs má prchavost, která je rovná nebo větší než hodnota LC50 směsi.

2.2.61.1.9.5	Směs bude přiřazena k obalové skupině III jen tehdy, jestliže splňuje obě následující kritéria, ne však kritéria pro obalové skupiny I nebo II.

(a)	Vzorek kapalné směsi se rozpráší a rozředí se vzduchem tak, že vznikne zkušební ovzduší o 5000 mI/m3 rozprášené směsi ve vzduchu. 10 bílých krys (5 samečků a 5 samiček) se nechá v tomto zkušebním ovzduší po dobu 1 hodiny a následně se budou 14 dnů pozorovat. Jestliže nejméně 5 pokusných zvířat v průběhu sledovaného období 14 dnů uhyne, lze se domnívat, že směs má hodnotu LC50 rovnou nebo menší než 5000 mI/m3.

(b)	Změří se koncentrace par (prchavost) kapalné směsi; je-li rovna nebo větší než 1000 mI/m3, lze se domnívat, že směs má prchavost, která je rovna nebo větší než 115 hodnoty LC50 směsi.

Metody výpočtu jedovatosti směsí při požití a při absorpci pokožkou

2.2.61.1.10	Pro zařazení směsí do třídy 6.1 a jejich přiřazení k vhodné obalové skupině podle kritérií pro jedovatost při požití a při absorpci pokožkou (viz 2.2.61.1.3) je nutné vypočítat akutní hodnotu LD50 směsi.

2.2.61.1.10.1	Pokud směs obsahuje pouze jednu účinnou látku, jejíž hodnota LD50 je známa, lze při chybějících spolehlivých údajích o akutní jedovatosti při požití a při absorpci pokožkou u směsi, která má být přepravena, vypočítat hodnotu LD50 při požití a při absorpci pokožkou následovně

LD50 účinné látky x 100
LD50 přípravku	 =	------------------------------------------
podíl účinné látky (hmotnost-%)

2.2.61.1.10.2	Pokud směs obsahuje více než jednu účinnou látku, mohou být použity tři možné metody pro výpočet hodnoty LD50 při požití a při absorpci pokožkou. Je třeba upřednostnit metodu, kterou se získají spolehlivé údaje pro akutní jedovatost pří požití a při absorpci pokožkou konkrétní směsi, která se má přepravovat. Pokud nejsou spolehlivé přesné údaje k dispozici, je třeba použít jedné z následujících metod

(a)	zařadit přípravek podle nejnebezpečnější složky směsi, jakoby tato složka byla přítomna ve stejné koncentraci jako je celková koncentrace všech účinných složek;

(b)	použít vzorce:

kde:

C =	koncentrace v procentech složek A, B, ..... Z směsi;
T =	hodnota LD50 při požití složek A, B, ..... Z;
TM =	hodnota LD50 při požití směsí.

POZN.: Tento vzorec lze také použít pro jedovatost při absorpci pokožkou, za předpokladu, že tyto informace jsou k dispozici ve stejné formě pro všechny složky. Použití tohoto vzorce nezohledňuje případné jevy stupňováni nebo ochrany.

Klasifikace pesticidů

2.2.61.1.11	Všechny účinné látky pesticidů a jejich přípravky, u kterých jsou známy hodnoty LC50 a/nebo LD50 a které jsou zařazeny do třídy 6.1, musí být přiřazeny podle kritérií uvedených v 2.2.61.1.6 až 2.2.61.1.9 k odpovídajícím obalovým skupinám. Látky a přípravky, které vykazují vedlejší nebezpečí, musí být zařazeny podle tabulky převažujících nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9 s přiřazením k odpovídajícím obalovým skupinám.

2.2.61.1.11.1	Není-li pro přípravek pesticidů známa hodnota LD50 pro požití nebo absorpci kůží, avšak je známa hodnota LD50 jeho účinné(ých) složky(ek), může být hodnota LD50 přípravku zjištěna použitím postupu uvedeného v 2.2.61.1.10.

POZN.: Údaje o jedovatosti týkající se hodnoty LD50 určitého počtu běžných pesticidů lze nalézt v nejnovějším vydání dokumentu „The WHO Recommended Classification of Pesticides by Hazard and Guidelines to Classification“; který je možno si obstarat u Světové zdravotnické organizace (WHO) na adrese: International Programme on Chemical Safety, World Health Organisation (WHO), CH-1211, Geneva 27, Švýcarsko. Zatímco tento dokument může být použit jako zdroj dat pro hodnoty LD50 pesticidů, jeho klasifikační systém není možno použit pro účely zařazování pesticidů pro přepravu nebo pro jejich přiřazení k obalovým skupinám, které musí odpovídat ustanovením ADR.

2.2.61.1.11.2	Oficiální pojmenování pesticidu se volí na základě aktivní složky, fyzikálního stavu pesticidu a všech vedlejších nebezpečí, které by mohl představovat (viz oddíl 3.1.2).

2.2.61.1.12	Jestliže látky třídy 6.1 vlivem příměsí spadají do jiných kategorií nebezpečnosti než těch, do kterých patří látky jmenovitě uvedené v tabulce A kapitoly 3.2, přiřadí se tyto směsi nebo roztoky k položkám, ke kterým na základě svého skutečného nebezpečí patří.

POZN.: K zařazování roztoků a směsi (jako jsou přípravky a odpady) viz také oddíl 2.1.3.

2.2.61.1.13	Na základě kritérií uvedených v 2.2.61.1.6 až 2.2.61. 1.11 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedený roztok nebo jmenovitě uvedená směs, popřípadě roztok nebo směs, která obsahuje jmenovitě uvedenou látku, takové povahy, že tento roztok nebo tato směs nepodléhá ustanovením pro tuto třídu.

2.2.61.1.14	Látky, roztoky a směsi, s výjimkou látek a přípravků sloužících jako pesticidy, které neodpovídají kritériím Směrnic 67/548/EEC6) nebo 88/379/EEC7) v jejich platném znění a které proto nejsou zařazeny jako velmi jedovaté, jedovaté nebo zdraví škodlivé podle těchto směrnic v jejich platném znění, mohou být považovány za látky nepatřící do třídy 6.1.

___________________
6)	Směrnice Rady evropského společenství z 27. června 1967 k vyrovnáni právních a správních předpisů členských států (Evropského společenství) pro jejich přiřazeni, obalů a pojmenování nebezpečných látek, zveřejněných v úředním věstníku Evropského společenství č. L 196 z 16. 08. 1967
7)	Směrnice Rady evropských společenství z 7. června 1988 k vyrovnání právních a správních předpisů členských států (Evropského společenství) pro jejich přiřazeni, obalů a pojmenování nebezpečných přípravků, zveřejněných v úředním věstníku Evropského společenství č. L 187 z 16. 07. 1988

2.2.61.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

2.2.61.2.1	Chemicky nestálé látky třídy 6.1 je dovoleno přepravovat jen tehdy, jestliže byla učiněna potřebná opatření k zabránění jejich nebezpečnému rozkladu nebo polymeraci během přepravy. Za tímto účelem je zejména nutno dbát na to, aby nádoby a cisterny neobsahovaly látky, které by mohly takové reakce vyvolat.

2.2.61.2.2	Následující látky a směsi nejsou připuštěny k přepravě:

-	kyanovodík (bezvodý nebo v roztoku), který neodpovídá popisům UN čísel 1051, 1613,1614 a 3294,
-	karbonyly kovů s bodem vzplanutí nižším než 23° C, jiné než UN 1259 TETRAKARBONYL NIKLU a UN 1994 PENTAKARBONYL ŽELEZA,
-	2,3,7,8-TETRACHLORDIBENZO-1,4-DIOXIN (TCDD) v koncentracích, které se považují podle kritérií v 2.2.61.1.7 za velmi jedovaté,
-	UN 2249 DICHLORDIMETHYLETHER, SYMETRICKÝ,
-	přípravky fosfidů bez přísad, které zabraňují vývinu jedovatých hořlavých plynů.

2.2.61.3	Seznam hromadných položek

	Klasifi-	UN-	Pojmenování látek nebo předmětů	
	kační	číslo		
	kód			
Jedovaté látky bez vedlejšího nebezpečí			
		1583	CHLORPIKRIN, SMĚS, J.N.	
		1602	BARVIVO, KAPALNÉ, JEDOVATÉ, J.N.	
			nebo	
			POLOTOVAR BARVIV, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, J.N.	
		1693	LÁTKA PRO PŘÍPRAVU SLZNÉHO,	
			PLYNU, KAPALNÁ, J.N.	
		1851	LÉČIVA, KAPALNÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
		2206	ISOKYANÁTY, JEDOVATÉ, J.N. nebo	
		2206	ISOKYANÁT, ROZTOK, JEDOVATÝ, J.N.	
	kapalnéa  T1	3140	ALKALOIDY, KAPALNÉ, J.N. nebo	
		3140	SOLI ALKALOIDŮ, KAPALNÉ, J.N.	
		3142	PROSTŘEDEK DESINFEKČNÍ, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, J.N.	
		3144	SLOUČENINA NIKOTINU, KAPALNÁ, J.N.	
			nebo	
		3144	PŘÍPRAVKY, NIKOTINOVÉ, KAPALNÉ, J.N.	
		3172	TOXINY, ZÍSKANÉ Z ŽIVÝCH	
			ORGANISMŮ, KAPALNÉ, J.N.	
		3276	NITRILY, JEDOVATÉ, J.N.	
		3278	SLOUČENINA FOSFORU ORGANICKÁ,	
			JEDOVATÁ, J.N., kapalná	
		2810	LÁTKA JEDOVATÁ, KAPALNÁ,	
			ORGANICKÁ, J.N.	
organické				
		1544	ALKALOIDY, TUHÉ, J.N. nebo	
			SOLI ALKALOIDŮ, TUHÉ, J.N.	
		1601	PROSTŘEDKY DEZINFEKČNÍ, TUHÉ,	
			JEDOVATÉ, J.N.	
		1655	SLOUČENINA NIKOTINU, TUHÁ, J.N. nebo	
			PŘÍPRAVKY NIKOTINOVÉ, TUHÉ, J.N.	
		1693	LÁTKA PRO PŘÍPRAVU SLZNÉHO PLYNU,	
	tuhéa,b  T2		TUHÁ, J.N.	
		3143	BARVIVO TUHÉ, JEDOVATÉ, J.N. nebo	
			POLOTOVAR BARVIV,TUHÝ,JEDOVATÝ	
			J.N.	
		3172	TOXINY,ZÍSKANÉ Z ŽIVÝCH ORGANISMŮ,	
			TUHÉ, J.N.	
		3249	LÉČIVA, TUHÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
		3278	SLOUČENINA FOSFORU ORGANICKÁ,	
			JEDOVATÁ, J.N., tuhá	
		2811	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, ORGANICKÁ,	
			J.N.	
				
		2026	SLOUČENINA FENYLRTUŤNATÁ, J.N.	
		2788	SLOUČENINA CÍNU ORGANICKÁ,	
organokovové c,d	 T3		KAPALNÁ, J.N.	
		3146	SLOUČENINA CÍNU ORGANICKÁ, TUHÁ, J.N.	
		3280	SLOUČENINY ARZENU, ORGANICKÉ, J.N.	
		3281	KARBONYLY KOVŮ, J.N.	
		3282	SLOUČENINA ORGANOKOVOVÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
				
		1556	SLOUČENINA ARZENU, KAPALNÁ, J.N. anorganická (zahrnující arzeničnany, J.N., arzenitany, J.N., a sulfidy arzenu, J.N.)	
		1935	KYANID, ROZTOK, J.N.	
	kapalné e  T4	2024	SLOUČENINA RTUTI, KAPALNÁ, J.N.	
		3141	SLOUČENINA ANTIMONU, ANORGANICKÁ, KAPALNÁ, J.N.	
		3287	LÁTKA JEDOVATÁ, KAPALNÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
				
		1549	SLOUČENINA ANTIMONU, ANORGANICKÁ, TUHÁ, J.N.	
		1557	SLOUČENINA ARZENU, TUHÁ, J.N.,	
			anorganická (zahrnující arzeničnany, J.N.,	
anorganické			arzenitany, J.N., a sulfidy arzenu, J.N.)	
		1564	SLOUČENINA BARYA, J.N.	
		1566	SLOUČENINA BERYLIA, J.N.	
		1588	KYANIDY ANORGANICKÉ, TUHÉ, J.N.	
		1707	SLOUČENINA THALIA, J.N.	
		2025	SLOUČENINA RTUTI, TUHÁ, J.N.	
	tuhé f,g  T5	2291	SLOUČENINA OLOVA, ROZPUSTNÁ, J.N.	
		2570	SLOUČENINA KADMIA	
		2630	SELENANY nebo SELENIČITANY	
		2856	HEXAFLUOROKŘEMIČITANY, J.N.	
		3283	SLOUČENINA SELENU, J.N.	
		3284	SLOUČENINA TELURU, J.N.	
		3285	SLOUČENINA VANADU, J.N.	
		3288	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, ANORGANICKÁ, J.N.	
				
		2992	PESTICID, KARBAMAT, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		2994	PESTICID NA BÁZI ARZENU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		2996	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA CHLORU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		2998	PESTICID NA BÁZI TRIAZINU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3006	PESTICID NA BÁZI THIOKARBAMÁTU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3010	PESTICID NA BÁZI MĚDI, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3012	PESTICID NA BÁZI RTUTI, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
	kapalné  T6	3014	PESTICID-SUBSTITUOVANÝ	
			NITROFENOL, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3016	PESTICID NA BÁZI BIPYRIDYLU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3018	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA FOSFORU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3020	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA CÍNU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3026	PESTICID-DERIVÁT KUMARINU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ	
		3348	PESTICID-DERIVÁT KYSELINY FENOXYOCTOVÉ,KAPALNÝ,JEDOVATÝ	
pesticidy		3352	PESTICID-PYRETHROID, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ	
		2902	PESTICID,KAPALNÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
				
		2757	PESTICID-KARBAMAT, TUHY, JEDOVATÝ	
		2759	PESTICID NA BÁZI ARZENU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2761	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA CHLORU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2763	PESTICID NA BÁZI TRIAZINU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2771	PESTICID NA BÁZI THIOKARBAMÁTU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2775	PESTICID NA BÁZI MĚDI, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2777	PESTICID NA BÁZI RTUTI, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2779	PESTICID-SUBSTYTUOVANÝ NITROFENOL, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2781	PESTICID NA BÁZI BIPYRIDYLU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
	tuhé  T7			
		2783	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA FOSFORU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2786	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA CÍNU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		3027	PESTICID-DERIVÁT KUMARINU, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		3048	PESTICID NA BÁZI FOSFIDU HLINÍKU,JEDOVATÝ	
		3345	PESTICID-DERIVÁT-KYSELINY FENOXYOCTOVÉ, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		3349	PESTICID-PYRETHROID, TUHÝ, JEDOVATÝ	
		2588	PESTICID, TUHÝ, JEDOVATÝ, J.N.	
				
vzorky	 T8	13315	VZOREK CHEMICKÝ, JEDOVATÝ, kapalný	
			nebo tuhý	
				
		3243	LÁTKY TUHÉ, OBSAHUJÍCÍ JEDOVATOU	
jiné jedovaté látky h	 T9		KAPALNOU LÁTKU, J.N.	
Jedovaté				
látky s vedlejším				
nebezpečím				
		3071	THIOLY, KAPALNÉ, JEDOVATÉ,	
			HOŘLAVÉ, J.N. nebo	
			SMĚSI THIOLŮ, KAPALNÉ, JEDOVATÉ,	
			HOŘLAVÉ, J.N.	
	kapalné i,j  TF1	3080	ISOKYANÁTY, JEDOVATÉ, HOŘLAVÉ, J.N.	
			nebo ISOKYANÁT, ROZTOK, JEDOVATÝ,	
			HOŘLAVÝ, J.N.	
		3275	NITRILY, JEDOVATÉ, HOŘLAVÉ, J.N.	
		3279	SLOUČENINA FOSFORU ORGANICKÁ,	
			JEDOVATÁ, HOŘLAVÁ, J.N.	
		2929	LÁTKA JEDOVATÁ, KAPALNÁ, HOŘLAVÁ,	
			ORGANICKÁ, J.N.	
hořlavé TF				
		2991	PESTICID-KARBAMAT, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		2993	PESTICID NA BÁZI ARZÉNU, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		2995	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA	
			CHLORU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ,	
			HOŘLAVÝ	
		2997	PESTICID NA BÁZI TRIAZINU, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		3005	PESTICID NA BÁZI THIOKARBAMÁTU,	
			KAPALNÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		3009	PESTICID NA BÁZI MĚDI, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ,	
		3011	PESTICID NA BÁZI RTUTI, KAPALNÝ,	
			JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
	pesticidy,  TF2 kapalné 	3013	PESTICID - SUBSTITUOVANÝ	
	(bod vzplanutí		NITROFENOL, KAPALNÝ, JEDOVATÝ,	
	nejméně 23° C)		HOŘLAVÝ	
		3015	PESTICID NA BÁZI BIPYRIDYLU,	
			KAPALNÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		3017	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA	
			FOSFORU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ,	
			HOŘLAVÝ	
		3019	PESTICID-ORGANICKÁ SLOUČENINA	
			CÍNU, KAPALNÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		3025	PESTICID-DERIVÁT KUMARINU,	
			KAPALNÝ, JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
		3347	PESTICID-DERIVÁT KYSELINY	
			FENOXYOCTOVÉ,KAPALNÝ, JEDOVATÝ,	
			HOŘLAVÝ	
			3351	PESTICID-PYRETHROID, KAPALNÝ,	
				JEDOVATÝ, HOŘLAVÝ	
			2903	PESTICID KAPALNÝ, JEDOVATÝ,	
				HOŘLAVÝ, J.N.	
					
			2930	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, HOŘLAVÁ,	
		tuhé  TF3		ORGANICKÁ, J.N.	
					
		 TS	3124	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, SCHOPNA	
tuhé, schopné samoohřevu c		SAMOOHŘEVU, J.N.	
					
		kapalné TW1	3123	LÁTKA JEDOVATÁ, KAPALNÁ, REAGUJÍCÍ	
				S VODOU, J.N.	
					
reagující s vodoud  TW		3125	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, REAGUJÍCÍ S	
		tuhé m TW2		VODOU, J.N.	
					
		kapalné TO1		LÁTKA JEDOVATÁ, KAPALNÁ, PŮSOBÍCÍ	
podporující hoření k		3122	JAKO OXIDAČNÍ ČINIDLO, J.N.	
TO					
		tuhé  TO2	3086	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, PŮSOBÍCÍ	
				JAKO OXIDAČNÍ ČINIDLO, J.N.	
					
		kapalné TC1	3277	CHLORFORMIATY, JEDOVATÉ, ŽÍRAVÉ,	
				J.N.	
	orga-nické		2927	LÁTKA, JEDOVATÁ, KAPALNÁ, ŽÍRAVÁ, ORGANICKÁ, J.N.	
					
		tuhé  TC2	2928	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, ŽÍRAVÁ,	
žíravé l  TC				ORGANICKÁ, J.N.	
					
		kapalné TC3	3289	LÁTKA JEDOVATÝ, KAPALNÝ, ŽÍRAVÁ,	
				ANORGANICKÁ, J.N.	
	ano-rgani-				
	cké				
		tuhé  TC4	3290	LÁTKA JEDOVATÁ, TUHÁ, ŽÍRAVÁ,	
				ANORGANICKÁ, J.N.	
					
			2742	CHLORFORMIATY, JEDOVATÉ, ŽÍRAVÉ,	
				HOŘLAVÉ, J.N.	
			3362	CHLORSILANY, JEDOVATÉ, ŽÍRAVÉ,	
hořlavé, žíravé		 TFC		HOŘLAVÉ, J.N.	
				(Žádná další hromadná položka není	
				k dispozici; pokud je potřebné přiřazení	
				k hromadné položce š klasifikačním kódem,	
				určí se podle tabulky převažujících	
				nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9).	

POZNÁMKY:
a	Látky a přípravky obsahující alkaloidy nebo nikotin používané jako pesticidy jsou přiřazeny pod UN 2588 PESTICID, TUHÝ JEDOVATÝ J.N., UN 2902 PESTICID, KAPALNÝ, JEDOVATÝ J.N. nebo UN 2903 PESTICID, KAPALNÝ, JEDOVATÝ HOŘLAVÝ J.N.
b	Účinné látky, jakož i prostředky nebo směsi látek určených pro laboratorní a pokusné účely, jakož i k výrobě farmaceutických výrobků, s jinými látkami musí být zařazeny podle své jedovatosti (viz 2.2.61.1.7 až 2.2.61.1.11).
c	Slabě jedovaté látky schopné samoohřevu a samozápalné organokovové sloučeniny jsou látkami třídy 4.2.
d	Slabě jedovaté látky reagující s vodou a organokovové sloučeniny reagující s vodou jsou látkami třídy 4.3.
e	Fulminát rtuťnatý, navlhčený, s nejméně 20 % (hm.) vody nebo směsi alkoholu a vody je látkou třídy 1, UN číslo 0135.
f	Ferikyanidy, ferokyanidy, jakož i thiokyanatany alkalické a amonné nepodléhají předpisům ADR.
g	Olověné soli a olověná barviva, které smíchány v poměru 1 : 1000 s kyselinou chlorovodíkovou 0,07 M a míchány po dobu jedné hodiny při teplotě 23° C ± 2° C vykazují rozpustnost nejvýše 5 %, nepodléhají předpisům ADR.
h	Směsi tuhých látek, které nepodléhají předpisům ADR, a jedovatých kapalných látek mohou být přepravovány pod UN číslem 3243, bez toho, že by se předtím použila klasifikační kritéria pro třídu 6.1, za podmínky, že v době nakládky látky nebo uzavírání obalu, kontejneru nebo dopravní jednotky není vidět žádná volná kapalina. Každý obal musí odpovídat konstrukčnímu typu, který úspěšně obstál při zkoušce těsnosti pro obalovou skupinu II. Tato položka nesmí být použita pro tuhé látky, které obsahují kapalnou látku obalové skupiny l.
i	Velmi jedovaté nebo jedovaté hořlavé kapalné látky s bodem vzplanutí pod 23° C -vyjma látek, které jsou při vdechnuti velmi jedovaté, tzn. UN čísel 1051, 1092, 1098, 1143, 1163, 1182, 1185, 1238, 1239, 1244, 1251, 1259, 1613, 1614, 1695, 1994, 2334, 2382, 2407, 2438, 2480, 2482, 2484, 2485, 2606, 2929, 3279 a 3294 - jsou látkami třídy 3.
j	Slabě jedovaté hořlavé kapalné látky s bodem vzplanutí od 23° C do 61° C, včetně limitních hodnot, s výjimkou látek a přípravků sloužících jako pesticidy, jsou látkami třídy 3.
k	Slabě jedovaté látky podporující hoření jsou látkami třídy 5.1.
I	Slabě jedovaté a slabě žíravé látky jsou látkami třídy 8.
m	Fosfidy kovů přiřazené k UN číslům 1360, 1397, 1432, 1714, 2011 a 2013 jsou látkami třídy 4.3.

2.2.62	Třída 6.2	Infekční látky

2.2.62.1	Kritéria

2.2.62.1.1	Název třídy 6.2 zahrnuje látky schopné vyvolat nákazu. Infekční látky jsou látky, o kterých je známo nebo lze důvodně předpokládat, že obsahují původce nemocí. Původcemi nemocí jsou mikroorganismy (včetně bakterií, virů, rickettsií, parazitů a plísní) nebo rekombinované mikroorganismy (hybridy nebo mutanty), o kterých je známo nebo lze důvodně předpokládat, že způsobují infekční nemoci u zvířat nebo lidí.

Pro účely této třídy se považují viry, mikroorganismy, jakož i předměty, které jsou jimi kontaminovány, za látky této třídy.

POZN. 1: Infekční látky uvedené výše nepodléhají předpisům této třídy, jestliže je nepravděpodobné, že vyvolají nemoc u lidi nebo zvířat.

POZN. 2: Infekční látky podléhají předpisům této třídy jen tehdy, jestliže jsou schopny přenášet nemoc na lidi nebo zvířata, jsou-li tito (tato) vystaveni(a) jejich působení.

POZN. 3: Geneticky změněné mikroorganismy a organismy, biologické produkty, diagnostické vzorky a infikovaná živá zvířata se zařadí do této třídy, jestliže splňují podmínky pro tuto třídu.

POZN. 4: Toxiny z rostlin, zvířat nebo bakterií, které neobsahuji žádné infekční látky ani organismy, nebo které nejsou obsaženy v infekčních !áčkách nebo organismech, jsou látkami třídy 6.1, UN čísla 3172.

2.2.62.1.2	Látky třídy 6.2 jsou rozděleny následovně:

I1	Infekční látky nebezpečné pro lidi
I2	Infekční látky nebezpečné jen pro zvířata
I3	Klinické odpady
I4	Diagnostické vzorky

Definice a klasifikace

2.2.62.1.3	Infekční látky musí být zařazeny do třídy 6.2 a přiřazeny k UN číslu 2814, popřípadě 2900 na základě jejich přiřazení k jedné ze tří rizikových skupin, na základě kritérií vypracovaných Světovou zdravotnickou organizací (WHO) a uveřejněných v "Laboratory Biosafety Manual, Second Edition (1993)". Riziková skupina je charakterizována patogenní povahou organismu, způsobem a relativní snadností přenosu, mírou rizika jak pro jednotlivce, tak i pro společnost a možností odvrácení nemoci známými a účinnými preventivními prostředky a léčebnými postupy.

Kritéria pro každou rizikovou skupinu v závislosti na závažnosti rizika jsou následující:

(a)	Riziková skupina 4 : Původce nemoci, který obvykle vyvolává u lidí nebo zvířat vážné onemocnění a který se snadno přenáší, přímo nebo nepřímo, z jednoho jedince na druhého a proti kterému nejsou obvykle k dispozici ani účinný léčebný postup ani účinná prevence (tj. který představuje vysoké nebezpečí pro jednotlivce i pro společnost).
(b)	Riziková skupina 3 : Původce nemoci, který obvykle vyvolává u lidí nebo zvířat vážné onemocnění, který se však obyčejně nepřenáší z jednoho nakaženého jedince na druhého a proti kterému je dispozici účinný léčebný postup i prevence (t.j. vysoké nebezpečí pro jednotlivce a malé nebezpečí pro společnost).
(c)	Riziková skupina 2 : Původce nemoci, který může u lidí nebo zvířat vyvolat onemocnění, který však vlastně nepředstavuje žádné vážné nebezpečí a proti kterému, přestože při expozici může způsobit vážnou nákazu, je k dispozici účinný léčebný postup i prevence a nebezpečí přenosu nákazy je omezené (tj. mírné nebezpečí pro jednotlivce a malé nebezpečí pro společnost).

POZN.: Riziková skupina 1 zahrnuje mikroorganismy, u nichž je nepravděpodobné, že by u lidi nebo zvířat vyvolaly nemoci (tj. představují jen velmi malé nebo žádné nebezpečí pro jednotlivce i pro společnost). Látky, které obsahuji jen takovéto mikroorganismy nejsou považovány za infekční látky pro účely těchto předpisů.

2.2.62.1.4	Infekční látky, které jsou nebezpečné jen pro zvířata (skupina I2 v 2.2.62.1.2), a rizikové skupiny 2 jsou přiřazeny k obalové skupině II.

2.2.62.1.5	Biologické produkty jsou produkty z živých organismů, které se vyrábějí a rozesílají v souladu s předpisy národních vládních orgánů, které mohou uložit podmínku zvláštních povolení. Biologické produkty se používají pro prevenci, léčení nebo diagnostikování nemocí u lidí nebo zvířat anebo pro vývojové, pokusné nebo výzkumné účely. Mohou zahrnovat hotové výrobky nebo meziprodukty, jako očkovací látky a diagnostické produkty, ale nejsou na ně omezeny.

Pro účely ADR se biologické produkty dělí do následujících skupin

(a)	Produkty, které obsahují původce nemocí rizikové skupiny 1; produkty, které obsahují původce nemocí za takových podmínek, že jejich schopnost vyvolat onemocnění je velmi malá nebo žádná; produkty, o kterých je známo, že žádné původce nemocí neobsahují. Látky této skupiny se nepovažují za infekční látky pro účely ADR;
(b)	Produkty, které jsou vyrobeny a zabaleny v souladu s předpisy národních vládních zdravotnických orgánů a jsou přepravovány za účelem jejich konečného zabalení nebo distribuce a které jsou určeny pro léčení zdravotnickým personálem nebo jednotlivci. Látky této skupiny nepodléhají předpisům platným pro třídu 6.2;
(c)	Produkty, o kterých je známo nebo se o nich důvodně předpokládá, že obsahují původce nemocí rizikových skupin 2, 3 nebo 4 a které neodpovídají kritériím odstavce (b) výše. Látky této skupiny se zařadí do třídy 6.2 a přiřadí se k UN číslu 2814, popřípadě 2900.

POZN.: U některých biologických produktů schválených pro uvedení na trh může biologické nebezpečí hrozit jen v určitých částech světa. V tomto případě mohou příslušné orgány požadovat, aby tyto biologické produkty vyhovovaly předpisům pro infekční látky, nebo mohou uložit jiná omezení.

2.2.62.1.6	Diagnostické vzorky od lidí nebo zvířat jsou, mimo jiné, vylučované látky, výměšky, krev a krevní deriváty, tkáň a tkáňové tekutiny, které se přepravují k pokusným nebo výzkumným účelům, s výjimkou živých infikovaných zvířat.

Diagnostické vzorky se přiřadí k UN číslu 3373, ledaže pacient nebo zvíře, z něhož vzorek pochází, má nebo může mít vážnou lidskou nebo zvířecí nemoc, která se může snadno přenést, přímo nebo nepřímo, z jednoho jedince na druhého a proti které nejsou obvykle k dispozici ani účinný léčebný postup ani prevence; v tomto případě musí být přiřazeny k UN číslu 2814 nebo 2900.

POZN. 1: Krev, která byla shromážděna pro účely krevní transfúze nebo pro přípravu krevních produktů, jakož i krevní produkty a jakékoli tkáně nebo orgány určené pro použití při transplantacích nepodléhají ustanovením ADR.

POZN. 2: Přiřazení k UN číslu 2814 nebo 2900 musí být založeno na známém chorobopisu pacienta nebo zvířete, endemických místních podmínkách, příznacích pacienta nebo zvířete nebo odborném posouzení individuálních okolností pacienta nebo zvířete.

2.2.62.1.7	Geneticky změněné mikroorganismy a organismy4 jsou mikroorganismy a organismy, v nichž byl geneticky materiál záměrně změněn technickými metodami nebo způsoby, ke kterým v přírodě přirozeným způsobem nemůže dojít.

Pro účely ADR se geneticky změněné mikroorganismy a organismy dělí do následujících skupin:

(a)	Geneticky změněné mikroorganismy, které odpovídají definici pro infekční látky uvedené v 2.2.62.1.1, jsou zařazeny do třídy 6.2 a přiřazeny k UN číslům 2814, popřípadě 2900;
(b)	Geneticky změněné organismy, o kterých je známo nebo se předpokládá, že jsou nebezpečné pro lidi, zvířata nebo životní prostředí, musí být přepravovány za podmínek stanovených příslušným orgánem země původu;
(c)	Zvířata, která obsahují nebo jsou kontaminována geneticky změněnými mikroorganismy a organismy, které odpovídají definici pro infekční látky, musí být přepravována za podmínek stanovených příslušným orgánem země původu;
(d) Geneticky změněné mikroorganismy, které neodpovídají definici infekčních látek, které však mohou změnit zvířata, rostliny nebo mikrobiologické látky způsobem, který neodpovídá výsledkům přirozené reprodukce, musí být přiřazeny ve třídě 9, UN číslu 3245, pokud není jejich neomezené používání povoleno vládami zemí původu, tranzitu a určení.

POZN.: Geneticky změněné mikroorganismy, které jsou infekčními látkami ve smyslu této třídy, nesmějí být přiřazeny k UN číslu 3291.

_________________
4	Viz také směrnici 90/219/EEC, věstník Evropského společenství č. L 117 z 8. května 1990, str. 1

2.2.62.1.8	Odpady jsou odpady z lékařského ošetření lidí nebo zvířat nebo odpady pocházející z biologického výzkumu, u kterých je relativně malá pravděpodobnost, že obsahují infekční látky. Musí být přiřazeny k UN číslu 3291. Odpady obsahující infekční látky, které mohou být specifikovány, musí být přiřazeny podle svého stupně nebezpečnosti (viz 2.2.62.1.3) k UN číslům 2814 nebo 2900. Dekontaminované odpady, které obsahovaly infekční látky, se nepokládají za nebezpečné, pokud nejsou splněna kritéria pro jinou třídu.

2.2.62.1.9	Klinické odpady UN čísla 3291 jsou přiřazeny obalové skupině II.

2.2.62.1.10	Pro přepravu látek této třídy může být nutné udržování stanovené teploty.

2.2.62.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

Živí obratlovci nebo bezobratlá zvířata nesmějí být použiti(a) k tomu, aby přepravovali(a) infekční látky, ledaže by tyto látky nemohly být přepraveny jiným způsobem. Taková zvířata je třeba zabalit, označit, popsat a přepravovat podle příslušných předpisů pro přepravu živých zvířat5.

2.2.62.3.	Seznam hromadných položek

Infekční látky	I 1	2814	INFEKČNÍ LÁTKY NEBEZPEČNÉ PRO LIDI	
nebezpečné pro lidi				
				
Infekční látky	I 2	2900	INFEKČNÍ LÁTKY NEBEZPEČNÉ jen PRO	
nebezpečné jen			ZVÍŘATA	
pro zvířata				
				
Klinické odpad	I 3	3291	ODPAD KLINICKÝ, NESPECIFIKOVANÝ, J.N.	
Diagnostické	I 4			
vzorky			POZN. Jestliže předchází nebo následuje	
			námořní nebo letecká přeprava, může být pro	
			UN 3291 ODPAD KLINICKÝ,	
			NESPECIFIKOVANÝ, J.N. použito pojmenování	
			(BIO)MEDICÍNSKÝ ODPAD, J. N. nebo	
			MEDICÍNSKÝ ODPAD PODLE PŘEDPISU, J. N.	

5	Pokyny k tomu jsou obsaženy např ve směrnici 91/628/EEC (věstníku Evropského společenství č L 340 z 11. prosince 1991, Sr 17) a v doporučeních Rady Evropy (ministerského výboru) pro transport určitých druhů zvířat.

2.2.7.	Třída 7:	Radioaktivní látky

2.2.7.1	Definice třídy 7

2.2.7.1.1	Radioaktivní látky jsou jakékoli látky obsahující radionuklidy, ve kterých jak specifická (hmotnostní) aktivita , tak i celková aktivita v zásilce převyšuje hodnoty uvedené v 2.2.7.7.2.1 až 2.2.7.7.2.6.

2.2.7.1.2	Následující radioaktivní látky nespadají pro účely ADR do třídy 7:

(a)	radioaktivní látky, které jsou integrální součástí dopravních prostředků;
(b)	radioaktivní látky, které jsou přepravovány uvnitř podniku, kde podléhají příslušným bezpečnostním předpisům platným v tomto podniku a kde přeprava neprobíhá po veřejných komunikacích nebo kolejových cestách.
(a)	radioaktivní látky, které jsou implantovány nebo vloženy do organismu osob nebo živých zvířat pro diagnostické nebo terapeutické účely;
(b)	radioaktivní látky ve spotřebitelských výrobcích, které obdržely výjimku schválením příslušného orgánu, přemísťované po jejich konečném prodeji spotřebiteli;
(e)	přírodní látky a rudy obsahující radionuklidy, které se v přírodě vyskytují a které nejsou určeny ke zpracování pro použití těchto radionuklidy, za předpokladu, že specifická (hmotnostní) aktivita těchto látek nepřekročí 10-násobek hodnot udaných v 2.2.7.7.2.

2.2.7.2	Definice

A1 a A2

A1	je hodnota aktivity radioaktivních látek zvláštní formy uvedená v tabulce 2.2.7.7.2.1 nebo odvozená podle 2.2.7.7.2, která se používá pro určení mezních hodnot aktivity pro účely předpisů ADR.
A2	je hodnota aktivity radioaktivních látek, jiných než jsou radioaktivní látky zvláštní formy, která je uvedena v tabulce 2.2.7.7.2.1 nebo odvozena podle 2.2.7.2 a která se používá pro určení mezních hodnot aktivity pro účely předpisů ADR.

Schválení

Vícestranným schválením se rozumí typové schválení nebo povolení, které bylo uděleno příslušnými orgány, jak země původu konstrukčního typu nebo země odeslání, tak také každého státu, přes který nebo do kterého má být příslušná zásilka přepravena.

Jednostranným schválením se rozumí typové schválení nebo povolení, které uděluje jen příslušný orgán země původu konstrukčního typu. Není-li země původu smluvní stranou ADR, musí být toto typové schválení uznáno příslušným orgánem prvního smluvního státu ADR, který přijde se zásilkou do styku (viz pododdíl 6.4.22.6).

Konfiementový (omezující) systém je konstruktérem specifikovaný a příslušným orgánem uznaný způsob uspořádání štěpných látek a částí obalu, určený k zajištění podkritičnosti.

Kontejnmentový (zádržný) systém je soubor částí obalu specifikovaný konstruktérem, určený k zadržení radioaktivních látek v obalu během přepravy.

Kontaminací se rozumí přítomnost radioaktivní látky na povrchu v množstvích více než 0,4 Bq/cm2 pro beta a gama zářiče, jakož i nízkotoxické alfa zářiče, nebo 0,04 Bq/cm2 pro všechny ostatní alfa zářiče.

Nefixovanou kontaminací se rozumí kontaminace, kterou lze za běžných podmínek přepravy z povrchu odstranit.

Fixovanou kontaminací se rozumí každá jiná kontaminace než nefixovaná.

Index bezpečné podkritičnosti (CSI), který je přidělen kusu, transportnímu obalovému souboru nebo kontejneru se štěpnými látkami je číslo, pomocí kterého se omezuje nahromadění kusů, transportních obalových souborů nebo kontejnerů obsahujících štěpné látky.

Konstrukční typ je popis radioaktivní látky zvláštní formy, radioaktivní látky s malou rozptýlitelností, kusu nebo obalu, který umožňuje jejich úplnou identifikaci. Popis může obsahovat specifikace, konstrukční výkresy, zprávy, ze kterých je zřejmý soulad s právními předpisy a s jinými relevantními dokumenty.

Výlučným použitím se rozumí výhradní použití vozidla nebo velkého kontejneru jediným odesílatelem, přičemž všechny postupy vykládky a nakládky před přepravou, během přepravy a po přepravě jsou prováděny podle pokynů odesilatele nebo příjemce.

Štěpné látky jsou uran-233, uran-235, plutonium-239, plutonium-241 nebo každá kombinace těchto radionuklidů. Pod tuto definici pojmu nespadají:

(a)	neozářený přírodní nebo ochuzený uran, a
(b)	přírodní uran nebo ochuzený uran, který byl ozářen jen v tepelných reaktorech.

Velký kontejner je kontejner, který není malým kontejnerem podle definice v tomto pododdílu.

Radioaktivní látky s malou rozptýlitelností jsou buď tuhé radioaktivní látky, nebo tuhé radioaktivní látky v uzavřené kapsli, které mají omezenou schopnost být rozptýleny a nejsou v práškovité formě.

POZN.: Radioaktivní látky s malou rozptýlitelností směji být přepravovány leteckou dopravou v kusech typu B (U) nebo B (M) v množstvích, které jsou povoleny v rozhodnuti nebo osvědčení o typovém schválení kusu. Tato definice je zde uvedena proto, že takové kusy obsahující radioaktivní látky s malou rozptýlitelností mohou být přepravovány také po silnici.

Látky s nízkou specifickou aktivitou (LSA) viz 2.2.7.3

Nízkotoxické alfa zářiče jsou: přírodní uran, ochuzený uran, přírodní thorium, uran-235 nebo uran-238, thorium-232, thorium-228 a thorium-230, jsou-li tyto obsaženy v rudách nebo fyzikálních nebo chemických koncentrátech, nebo alfa zářiče s poločasem rozpadu méně než 10 dní.

Nejvyšší normální provozní tlak je nejvyšší přetlak při průměrné výšce nad hladinou moře, který může vzniknout v kontejnmentovém systému v průběhu jednoho roku za teplotních podmínek a slunečního záření odpovídajících okolním podmínkám, bez odvětrávání, bez vnějšího chlazení pomocným systémem nebo provozních kontrol během přepravy.

Kusem se při přepravě radioaktivních látek rozumí obal s radioaktivním obsahem, jak je podáván k přepravě. Typy kusů zahrnuté do ADR, které podléhají ustanovením o mezních hodnotách aktivity a omezeních týkajících se látek pododdílu 2.2.7.7 a které splňují odpovídající požadavky, jsou:

(a)	vyjmutý kus;
(b)	průmyslový kus typu 1 (Typ IP-1);
(c)	průmyslový kus typu 2 (Typ IP-2);
(d)	průmyslový kus typu 3 (Typ IP-3);
(e)	kus typu A;
(f)	kus typu B(U) ;
(g)	kus typu B(M) ;
(h)	kus typu C .

Kusy, které obsahují štěpné látky nebo hexafluorid uranu, podléhají dodatečným požadavkům (viz. 2.2.7.7.1.7 a 2.2.7.7.1.8).

POZN.: Ke kusům s jinými nebezpečnými věcmi viz definice v oddílu 1.2.1.

Obalem se při přepravě radioaktivních látek rozumí soubor všech konstrukčních částí potřebných k úplnému uzavření radioaktivního obsahu: Obal může sestávat zejména z jedné nebo více nádob, absorpčních materiálů, distančních konstrukcí, stínění a provozních zařízení pro plnění, vyprazdňování, větrání a snižování tlaku, zařízení pro chlazení, zachycování mechanických nárazů, manipulaci a uložení, tepelné izolace a obslužného zařízení, které je nedílnou součástí kusu. Obalem může být bedna, sud nebo podobná nádoba, nebo to může být také kontejner, cisterna nebo velká nádoba pro volně ložené látky (IBC).

POZN.: K obalům pro jiné nebezpečné věci viz definice v oddílu 1.2.1.

Dávkovou intenzitou se rozumí příkon dávkového ekvivalentu vyjádřený v milisievertech za hodinu.

Radioaktivní obsah jsou radioaktivní látky se všemi kontaminovanými nebo aktivovanými tuhými látkami, kapalinami a plyny uvnitř obalu.

Odeslání je specifické přemístění zásilky z místa původu do místa určení.

Malý kontejner je kontejner, který má bud' všechny celkové vnější rozměry menší než 1,5 m, nebo vnitřní objem nejvýše 3 m3.

Zvláštní forma radioaktivní látky viz 2.2.7.4.1.

Specifická aktivita radionuklidu je aktivita radionuklidu vztažená na jednotku hmotnosti tohoto nuklidu. Specifická aktivita látky je aktivita vztažená na jednotku hmotnosti nebo objemu této látky, ve které je radionuklid v podstatě rovnoměrně rozptýlen.

Povrchově kontaminovaný předmět (SCO) viz pododdíl 2.2.7.5.

Přepravní index (Tl) přidělený kusu, transportnímu obalovému souboru nebo kontejneru, nebo nebalené zásilce LSA I nebo SCO I je číslo, kterého se používá ke kontrole expozice záření.

Neozářené thorium je thorium, které obsahuje nejvýše 10-7 g uranu-233 na gram thoria-232.

Neozářený uran je uran, který obsahuje nejvýše 2 x 103 Bq plutonia na gram uranu-235, nejvýše 9 x 106 Bq štěpných produktů na gram uranu-235 a nejvýše 5 x 10-3 g uranu-236 na gram uranu-235.

Uran - přírodní, ochuzený, obohacený:

Přírodní uran je chemicky oddělený uran, v němž se izotopy uranu nacházejí ve stejném poměru jako v přírodním stavu (cca. 99,28 % hmotnosti uranu-238 a 0,72 % hmotnosti uranu-235). Ochuzený uran je uran s nižším hmotnostním podílem uranu-235 než má přírodní uran. Obohacený uran je uran s vyšším hmotnostním podílem uranu-235 než 0,72%. Ve všech případech se vyskytuje velmi malý hmotnostní podíl uranu-234.

2.2.7.3	Látky s nízkou specifickou aktivitou (LSA)1, určení skupin

2.2.7.3.1	Látka s nízkou specifickou aktivitou (LSA) je radioaktivní látka, která má ze své povahy omezenou specifickou aktivitu nebo radioaktivní látka, pro kterou platí mezní hodnoty odhadované střední specifické aktivity. Při stanovení odhadované střední specifické aktivity se neberou v úvahu vnější stínící materiály obklopující LSA.

2.2.7.3.2	Látky LSA se rozdělují do tří skupin:

(a)	LSA-I
(i)	Uranové a thoriové rudy a jejich koncentráty, jakož i jiné rudy, které obsahují v přírodě se vyskytující radionuklidy, které jsou určeny ke zpracování pro využití těchto radionuklidů;
(ii)	tuhý neozářený přírodní nebo ochuzený uran nebo neozářené přírodní thorium nebo jejich tuhé nebo kapalné sloučeniny nebo směsi;
(iii)	radioaktivní látky, pro které není hodnota A2 omezena, s výjimkou štěpných látek v množstvích, která nejsou vyjmuta podle pododdílu 6.4.11.2; nebo
(iv)	jiné radioaktivní látky, v nichž je aktivita rovnoměrně rozdělena a odhadovaná střední specifická aktivita nepřesahuje třicetinásobek hodnot specifických aktivit v 2.2.7.7.2.1 až 2.2.7.7.2.6, s výjimkou štěpných látek v množstvích, která nejsou vyjmuta podle pododdílu 6.4.11.2.

(b)	LSA-II
(i)	voda s koncentrací tritia nejvýše 0,8 TBg/l; nebo
(ii)	jiné látky, v nichž je aktivita rovnoměrně rozdělena a odhadovaná střední specifická aktivita nepřekračuje 10-4 A2/g pro tuhé látky a plyny a 10-5 A2/g pro kapaliny;

(c)	LSA-III - Tuhé látky (např. zpevněné odpady, aktivované látky), kromě práškovitých látek, u kterých
(i)	jsou radioaktivní látky rovnoměrně rozděleny v tuhé látce nebo v souboru tuhých předmětů nebo rozděleny v podstatě rovnoměrně v tuhém kompaktním pojivu (jako beton, živice, keramika atd.);
(ii)	jsou radioaktivní látky relativně nerozpustné nebo jsou obsaženy uvnitř relativně nerozpustné základní hmoty, takže i při ztrátě obalu nepřevyšuje ztráta radioaktivních látek vyluhováním při úplném ponoření do vody po dobu 7 dnů hodnotu 0,1 A2 na kus;
(iii)	odhadovaná střední specifická aktivita tuhé látky, s vyloučením jakéhokoli stínícího materiálu, nepřevyšuje hodnotu 2 x A-3 A2/g.

__________________
1 Písmena «LSA» jsou zkratkou anglického výrazu «Low Specific Aktivity».

2.2.7.3.3	Látky LSA III musí být tuhými látkami takové povahy, že jestliže by se celkový obsah kusu podrobil zkoušce uvedené v 2.2.7.3.4, aktivita ve vodě by nepřekročila 0,1 A2

2.2.7.3.4	Látky LSA III se zkouší následovně:

Vzorek tuhé látky, který představuje celý obsah kusu, se ponoří po dobu 7 dní do vody při okolní teplotě. Množství vody použité pro zkoušku musí být dostatečné, aby na konci časového období 7 dnů zůstalo ještě volné množství neabsorbované a nevázané vody rovnající se nejméně 10% objemu vzorku tuhé látky, použitého ke zkoušce. Voda musí na začátku vykazovat hodnotu pH od 6 do 8 a maximální vodivost 1 mS/m při 20 °C. Po sedmidenním ponoření zkušebního vzorku se změří celková aktivita volného množství vody.

2.2.7.3.5	Důkaz o dodržení požadovaných kritérií podle 2.2.7.3.4 musí být v souladu s pododdíly 6.4.12.1 a 6.4.12.2

2.2.7.4	Požadavky na radioaktivní látky zvláštní formy

2.2.1.1.1	Radioaktivní látka zvláštní formy je buď:

(a)	nerozptýlitelná tuhá radioaktivní látka; nebo
(b)	těsně uzavřené pouzdro obsahující radioaktivní látky, které je zhotoveno tak, že může být otevřeno jen zničením pouzdra.

Radioaktivní látky zvláštní formy musí mít alespoň jeden rozměr nejméně 5 mm.

2.2.7.4.2	Radioaktivní látky zvláštní formy musí být takové povahy nebo takové konstrukce, že jsou-li podrobeny zkouškám uvedeným v 2.2.7.4.4. až 2.2.7.4.8., splní následující požadavky:

(a)	nesmějí se při zkouškách nárazem, úderem a ohybem dle odstavců 2.2.7.4.5 (a) (b) (c), popřípadě 2.2.7.4.6 (a) rozbít ani roztříštit;
(b)	nesmějí se roztavit nebo rozptylovat v průběhu teplotní zkoušky podle 2.2.7.4.5 (d), popřípadě 2.2.7.4.6 (b);
(c)	aktivita ve vodě nesmí překročit 2 kBq při vyluhovacích zkouškách uvedených v 2.2.7.4.7 a 2.2.7.4.8; nebo alternativně nesmí u uzavřených zdrojů překročit netěsnost při objemové zkoušce těsnosti podle normy ISO 9987:1992 „Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources - Leakage Test Methods" („Ochrana proti záření - Uzavřené radioaktivní zdroje - Zkoušky těsnosti") příslušnou limitní hodnotu akceptovatelnou příslušným orgánem.

2.2.7.4.3	Důkaz o dodržení požadovaných kritérií podle 2.2.7.4.2 musí být v souladu s pododdíly 6.4.12.1 a 6.4.12.2

2.2.7.4.4	Zkušební vzorky, které zahrnují nebo simulují radioaktivní látky zvláštní formy se podrobí zkoušce nárazem, zkoušce úderem, zkoušce ohybem a teplotní zkoušce podle 2.2.7.4.5 nebo alternativním zkouškám podle 2.2.7.4.6. Pro každou zkoušku smí být použit jiný zkušební vzorek. V návaznosti na každou zkoušku se zkušební vzorek podrobí vyluhovací zkoušce nebo objemové zkoušce těsnosti, a to postupem, který je minimálně tak citlivý jako postupy popsané v 2.2.7.4.7 pro nerozptýlitelné tuhé látky, nebo v 2.2.7.4.8 pro látky uzavřené v pouzdrech.

2.2.7.4.5	Použitelné zkušební postupy jsou:

(a)	zkouška nárazem: zkušební vzorek musí spadnout z výšky 9 m na terč. Terč musí být takový, aby odpovídal oddílu 6.4.14;
(b)	zkouška úderem: zkušební vzorek se umístí na olověnou desku, která leží na rovném tuhém podkladu, a na tento vzorek narazí svou plochou přední stranou tyč z měkké (konstrukční) oceli tak, aby vznikl náraz ekvivalentní nárazu, který vznikne volným pádem hmotnosti 1,4 kg z výšky 1 m. Spodní strana tyče musí mít průměr 25 mm, se zaoblenými hranami o poloměru (3,0 ± 3,3) mm. Olovo musí překrýt větší plochu než zkušební vzorek tvrdosti od 3,5 do 4,5 podle Vickersovy stupnice a tloušťce maximálně 25 mm. Pro každou zkoušku se používá nová olověná deska. Tyč musí zkušební vzorek zasáhnout tak, aby nastalo nejvýše možné poškození;
(c)	zkouška ohybem: zkouška platí jen pro dlouhé tenké zdroje o minimální délce 10 cm, s poměrem délky k minimální šířce nejméně 10. Zkušební vzorek se vodorovně upevní tak, aby polovina jeho délky vyčnívala z upínky. Orientace zkušebního vzorku musí být taková, aby utrpěl co největší možné poškození, když na jeho volný konec narazí svou plochou přední stranou ocelová tyč. Tyč musí na zkušební vzorek narazit tak, aby účinek nárazu odpovídal volnému pádu hmotnosti 1,4 kg z výšky 1 m. Spodní strana tyče musí mít průměr 25 mm, se zaoblenými hranami o poloměru (3,0 ± 0,3) mm;
(d)	teplotní zkouška: zkušební vzorek se zahřeje na vzduchu na 800 °C a ponechá se po dobu 10 min při této teplotě, poté se nechá zchladnout.

2.2.7.4.6	Zkušební vzorky zahrnující nebo představující radioaktivní látky uzavřené v těsném pouzdru, mohou být vyjmuty ze:

(a)	zkoušek předepsaných v 2.2.7.4.5 a) a 2.2.7.4.5 b), pokud je hmotnost radioaktivních látek zvláštní formy menší než 200 g a pokud jsou podrobeny alternativní zkoušce citlivosti na náraz pro třídu 4 podle normy ISO 2919 : 1980 „Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources -General Requirements and Classification" („Ochrana proti záření - Uzavřené radioaktivní látky - Všeobecné požadavky a klasifikace") a
(b)	zkoušek předepsaných v 2.2.7.4.5 d), jestliže jsou podrobeny alternativní teplotní zkoušce pro třídu 6 podle normy ISO 2919 : 1980 „Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources -General Requirements and Classification" („Ochrana proti radioaktivnímu záření - Uzavřené radioaktivní látky - Všeobecné požadavky a klasifikace").

2.2.7.4.7	U zkušebních vzorků, které zahrnují nebo simuluji nerozptýlitelné tuhé látky, se provede vyluhovací zkouška tímto způsobem:

(a)	zkušební vzorek se ponoří po dobu 7 dnů do vody při okolní teplotě. Množství vody použité pro zkoušku musí být dostatečné, aby na konci časového období 7 dnů zůstalo ještě volné množství neabsorbované a nevázané vody rovnající se nejméně 10 % objemu vzorku tuhé látky, použitého ke zkoušce. Voda musí vykazovat na začátku hodnotu pH od 6 do 8 a maximální vodivost 1 mS/m při 20° C;
(b)	voda se zkušebním vzorkem se potom zahřeje na teplotu (50 ± 5)°C a udržuje se na této teplotě po dobu 4 hodin;
(c)	nato se určí aktivita vody;
(d)	potom se zkušební vzorek uskladní na dobu alespoň 7 dní na klidném vzduchu při teplotě nejméně 30°C a relativní vlhkosti nejméně 90 %;
(e)	zkušební vzorek se potom ponoří do vody za stejných podmínek jako pod písmenem a) výše; poté se voda se zkušebním vzorkem zahřeje na teplotu (50 ± 5)°C a udržuje se na této teplotě po dobu 4 hodin;
(f)	nato se určí aktivita vody.

2.2.7.4.8	U zkušebních vzorků, které zahrnují nebo simulují radioaktivní látky v těsně uzavřeném pouzdře, se provádí bud' vyluhovací zkouška, nebo objemová zkouška těsnosti:

(a)	vyluhovací zkouška sestává z následujících kroků:

(i)	zkušební vzorek se ponoří do vody při okolní teplotě; voda musí mít na začátku pH od 6 do 8 a maximální vodivost 1 mS/m při 20 °C;
(ii)	voda a zkušební vzorek se zahřejí na teplotu (50 ± 5)°C udržují se na této teplotě po dobu 4 hodin;
(iii)	nato se určí aktivita vody;
(iv)	potom se zkušební vzorek na dobu alespoň 7 dnů uskladní na klidném vzduchu při teplotě nejméně 30 °C a relativní vlhkosti nejméně 90%;
(v)	kroky podle (i), (ii) a (iii) se opakují;

(b)	alternativní objemová zkouška těsnosti musí zahrnout některou ze zkoušek předepsaných v normě ISO 9978: 1992 Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources - Leakage Test Methods" („Ochrana proti záření - Uzavřené radioaktivní zdroje - Zkoušky těsnosti"), která je přijatelná pro příslušný orgán.

2.2.7.5	Povrchově kontaminovaný předmět (SCO), určení skupin

Povrchově kontaminovaný předmět (SCO) je tuhý předmět, který sám není radioaktivní, na jehož povrchu jsou však rozptýleny radioaktivní látky. SCO se zařadí do jedné ze dvou skupin

(a)	SCO-I : tuhý předmět, na kterém:

(i)	průměrná nefixovaná kontaminace na přístupném povrchu o ploše větší než 300 cm2 (nebo na celé ploše povrchu, je-li menší než 300 cm2), nepřekračuje 4 Bq/cm2 u beta a gama zářičů a nízkotoxických alfa zářičů, nebo 0,4 Bq/cm2 u všech ostatních alfa zářičů; a
(ii)	průměrná fixovaná kontaminace na přístupném povrchu o ploše větší než 300 cm2 (nebo na celé ploše povrchu, je-li menší než 300 cm2), nepřekračuje 4 x 104 Bq/cm2 pro beta a gama zářiče a nízkotoxické alfa zářiče, nebo 4 x 103 Bq/cm2 pro všechny ostatní alfa zářiče; a
(iii)	součet průměrné nefixované a fixované kontaminace na nepřípustném povrchu větším než 300 cm2 (nebo na celé ploše povrchu, je-li menší než 300 cm2), nepřekračuje 4 x 104 Bq/cm2 pro beta a gama zářiče a pro nízkotoxické alfa zářiče, nebo 4 x 103 Bq/cm2 pro všechny ostatní alfa zářiče.

(b)	SCO-II : tuhý předmět, na jehož povrchu překračuje bud' fixovaná, nebo nefixovaná kontaminace použitelné meze uvedené pod písmenem a) výše pro SCO I a na kterém:

(i)	průměrná nefixovaná kontaminace na přístupném povrchu o ploše větší než 300 cm2 (nebo na celé ploše povrchu, je-li menší než 300 cm2), nepřekračuje 400 Bq/cm pro beta a gama zářiče a pro nízkotoxické alfa zářiče, nebo 40 Bq/cm2 pro všechny ostatní alfa zářiče, a
(ii)	průměrná fixovaná radioaktivní kontaminace na přístupném povrchu o ploše větší než 300 cm2 (nebo na celé ploše povrchu, je-li menší než 300 cm2), nepřekračuje 8x105 Bq/cm2 pro beta a gama zářiče a pro nízkotoxické alfa zářiče, nebo 8 x 104 Bq/cm2 pro všechny ostatní alfa zářiče; a
(iii)	součet průměrné nefixované a fixované kontaminace na nepřístupném povrchu o ploše větší než 300 cm2 (nebo na celé ploše povrchu, je-li menší než 300 cm2), nepřekračuje 8 x 105 Bq/cm2 pro beta a gama zářiče a pro nízkotoxické alfa zářiče, nebo 8 x 104 Bq/cm2 pro všechny ostatní alfa zářiče.

2.2.7.6	Určení přepravního indexu (TI) a indexu bezpečné podkritičnosti (CSI)

2.2.7.6.1	Určení přepravního indexu (TI)

2.2.7.6.1.1	Přepravním indexem (TI) se rozumí číslo které se přidělí kusu, transportnímu obalovému souboru nebo kontejneru, nebo nezabalené látce LSA-I nebo nezabalenému předmětu SCO-I a které se určí tímto postupem:

(a)	Zjistí se nejvyšší dávková intenzita v milisiervertech za hodinu mSV/h) ve vzdálenosti 1 m od vnějšího povrchu kusu, transportního obalového souboru, kontejneru, nebo nezabalených látek LSA-I nebo předmětů SCO-I. Takto zjištěná hodnota se vynásobí 100 a výsledné číslo je přepravní index.
U uranových a thoriových rud a jejich koncentrátů smějí být vzaty následující hodnoty pro nejvyšší dávkovou intenzitu v každém bodě vzdáleném 1 m od vnějšího povrchu nákladu:
0,4 mSv/h pro rudy a fyzikální koncentráty uranu a thoria;
0,3 mSv/h pro chemické koncentráty thoria;
0,2 mSv/h pro chemické koncentráty uranu kromě hexafluoridu uranu;

(b)	Pro cisterny, kontejnery a nezabalené látky LSA-I a předměty SCO-I musí být hodnota zjištěná podle (a) výše vynásobena odpovídajícím faktorem tabulky 2.2.7.6.1.1;

(c)	Hodnota zjištěná podle (a) a (b) se zaokrouhluje nahoru na první desetinné místo (např. z 1,13 bude 1,2), s výjimkou toho, že hodnota 0,05 nebo nižší smí být považována za nulu.

Tabulka 2.2.7.6.1.1.
MULTIPLIKAČNÍ FAKTORY PRO VELKOROZMĚROVÉ NÁKLADY

Velikost nákladu a)	Multiplikační faktor	
velikost nákladu < 1 m2	1	
1 m2 < velikost nákladu < 5 m2	2	
5 m2< velikost nákladu < 20 m2	3	
20 m2 < velikost nákladu	10	

a) největší naměřená plocha příčného průřezu nákladu

2.2.7.6.1.2	Přepravní index pro každý transportní obalový soubor, každý kontejner nebo každé vozidlo je určen buď součtem přepravních indexů všech obsažených kusů, nebo přímým měřením dávkové intenzity, kromě případu netuhých transportních obalových souborů, pro které je přepravní index určen pouze součtem přepravních indexů všech kusů.

2.2.7.6.2	Určení indexu bezpečné podkritičnosti (CSI)

2.2.7.6.2.1	Index bezpečné podkritičnosti (CSI) pro kusy se štěpnými látkami se zjišťuje podělením čísla 50 menší ze dvou hodnot pro „N“, které jsou odvozeny podle pododdílů 6.4.11.11 a 6.4.11.12 (tj. CSI = 50/N). Hodnota indexu bezpečné podkritičnosti může být nula za předpokladu, že neomezený počet kusů je podkritický (tj. N je v obou případech prakticky rovno nekonečnu).

2.2.7.6.2.2	Index bezpečné podkritičnosti (CSI) pro každou zásilku se určí jako součet CSI všech kusů obsažených v zásilce..

2.2.7.7	Mezní hodnoty aktivity a omezení látek

2.2.7.7.1	Omezení obsahu pro kusy

2.2.7.7.1.1	Všeobecně

Množství radioaktivních látek v kusu nesmí překročit příslušné mezní hodnoty pro druh kusu, jak je uvedeno dále.

2.2.7.7.1.2	Vyjmuté kusy

2.2.7.7.1.2.1	U radioaktivních látek, s výjimkou předmětů vyrobených z přírodního uranu, ochuzeného uranu nebo přírodního thoria, nesmí vyjmutý kus obsahovat aktivity větší, než jsou ty následující:

(a)	pro radioaktivní látky, které jsou obsaženy v přístroji nebo jiném hotovém výrobku, nebo které jsou jeho součásti nebo jeho stavebním prvkem, jako např. hodiny nebo elektronický přístroj, mezní hodnoty uvedené ve sloupcích 2 a 3 tabulky 2.2.7.7.1.2.1, stanovené pro každý jednotlivý předmět a popřípadě pro každý kus; a

(b)	pro radioaktivní látky, které nejsou obsaženy nebo nejsou součástí nebo stavebním prvkem přístroje nebo jiného hotového výrobku, mezní hodnoty pro kus uvedené ve sloupci 4 tabulky 2.2.7.7.1.2.1.

Tabulka 2.2.7.7.1.2.1.
MEZNÍ HODNOTY AKTIVITY PRO VYJMUTÉ KUSY

Fyzikální stav obsahu	Přístroje nebo výrobky	Látky	
	Mezní hodnota pro předmět'	Mezní hodnota pro kusa	Mezní hodnota pro kus	
Tuhé látky				
zvláštní forma	10-2 A1	A1	10-3 A1	
jiná forma	10-2 A2	A2	10-3 A2	
Kapaliny	10-3 A2	10-1 A2	10-4 A2	
Plyny				
tritium	2 x 10-2 A2	2 x 10-1 A2	2 x 10-2 A2	
zvláštní forma	10-3 A1	10-2 A1	10-3 A1	
jiná forma	10-3 A2	10-2 A2	10-3 A2	

a) Ke směsím radionuklidů viz 2.2.7.7.2.4 až 2.2.7.7.2.6

2.2.7.7.1.2.2	U výrobků zhotovených z přírodního uranu, ochuzeného uranu nebo přírodního thoria smí vyjmutý kus obsahovat jakékoli množství takových látek, za předpokladu, že vnější povrch uranu nebo thoria je uzavřen v neaktivním plášti z kovu nebo jiného odolného materiálu.

2.2.7.7.1.3	Průmyslové kusy

Radioaktivní obsah v jednotlivém kusu s látkami LSA nebo v jednotlivém kusu s SCO je nutno omezit takovým způsobem, aby nebyla překročena dávková intenzita uvedená v 4.1.9.2.1, a kromě toho aktivita jednotlivého kusu musí být omezena tak, aby nebyly překročeny mezní hodnoty aktivity pro vozidlo uvedené v oddílu 7.5.11, CV33 (2).

2.2.7.7.1.4	Kus typu A

2.2.7.7.1.4.1	Kus typu A smí obsahovat nejvýše následující aktivity:

(a)	pro radioaktivní látky zvláštní formy - A1 ; nebo
(b)	pro všechny jiné radioaktivní látky - A2.

2.2.7.7.1.4.2	Pro směsi radionuklidů, jejichž identity a příslušné aktivity jsou známy, se pro radioaktivní obsah kusu typu A použije následující podmínka:

kde
B(i)	je aktivita radionuklidu i jako radioaktivní látky zvláštní formy a A1(i) je hodnota A, pro radionuklid i; a
C(j)	je aktivita radionuklidu j jako jiné radioaktivní látky, než je radioaktivní látka zvláštní formy, a A2(j) je hodnota A2 pro radionuklid j.

2.2.7.7.1.5	Kusy typu B(U) a typu B(M)

2.2.7.7.1.5.1	Kusy typu B(U) a typu B(M) nesmějí v souladu s rozhodnutími nebo osvědčeními o jejich typovém schválení obsahovat:

(a)	větší aktivity než ty, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu,
(b)	jiné radionuklidy než ty, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu; nebo
(c)	látky ve formě, nebo fyzikálním nebo chemickém stavu, které jsou odlišné od těch, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu.

2.2.7.7.1.6	Kusy typu C

POZN.: Kusy typu C, které obsahují radioaktivní látky v množstvích překračujících buď 3000 A1 nebo 900 000 A2, podle toho, která z obou těchto hodnot pro radioaktivní látky zvláštní formy je nižší, nebo 3000 A2 pro všechny jiné radioaktivní látky, smějí být přepravovány leteckou dopravou. l když se pro silniční přepravu radioaktivních látek v takových množstvích nevyžaduji kusy typu C (kusy typu B(U) nebo typu B(M) dostačují), uvádějí se následující požadavky, neboť takové kusy mohou být přepravovány také po silnici.

Kusy typu C nesmějí v souladu s rozhodnutími nebo osvědčeními o jejich typovém schválení obsahovat:

(a)	větší aktivity než ty, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu;
(b)	jiné radionuklidy než ty, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu; nebo
(c)	látky ve formě, nebo fyzikálním nebo chemickém stavu, které jsou odlišné od těch, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu.

2.2.7.7.1.7	Kusy obsahující štěpné látky

Kusy, které obsahují štěpné látky, nesmějí v souladu s rozhodnutími nebo osvědčeními o jejich typovém schválení obsahovat, pokud je to vhodné,

(a)	množství štěpných látek, které by bylo odlišné od množství povoleného pro konstrukční typ kusu;
(b)	jiné radionuklidy nebo štěpné látky než ty, které byly povoleny pro konstrukční typ kusu; nebo
(c)	látky ve formě, nebo fyzikálním nebo chemickém stavu, nebo v prostorovém uspořádání, které jsou odlišné od těch, které jsou povoleny pro konstrukční typ kusu.

2.2.7.7.1.8	Kusy obsahující hexafluorid uranu

Množství hexafluoridu uranu v jednom kusu nesmí převýšit hodnotu, která by vedla k vytvoření prázdného prostoru menšího než 5% při nejvyšší teplotě kusu, která je stanovena pro provozní zařízení, ve kterém bude kus použit. Hexafluorid uranu musí být v tuhé formě a vnitřní tlak kusu musí být při předání k přepravě nižší než atmosférický tlak.

2.2.7.7.2	Hodnoty aktivity

2.2.7.7.2.1	V následující tabulce 2.2.7.7.2.1 jsou uvedeny následující základní hodnoty pro jednotlivé radionuklidy:
(a)	A1 a A2 v TBq;
(b)	mezní hodnoty specifické aktivity pro vyjmuté látky v Bg/g; a
(c)	mezní hodnoty aktivity pro vyjmuté zásilky v Bq.

Tabulka 2.2.7.7.2.1

Radionuklid (atomové číslo)	A1   (TBq)	A2   (TBq)	Mezní hodnota specifické aktivity pro vyjmuté látky (Bq/g)	Mezní hodnota aktivity pro vyjmutou zásilku  (Bq)	
Aktinium 89					
Ac-225a)	8 x 10-1	6 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Ac-227a)	9 x 10-1	9 x 10-5	1 x 10-1	1 x 103	
Ac-228	6 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Stříbro (47)					
A-105	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
A-108ma)	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 106 b)	
A-110ma)	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
A-111	2 x 100	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Hliník (13)					
AI-26	1 x 10-1	1 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Americium (95)					
Am-241	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Am-242ma)	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100 b)	1 x 104 b)	
Am-243a)	5 x 100	1 x 10-3	1 x 100 b)	1 x 103 b)	
Argon (18)					
Ar-37	4 x 101	4 x 101	1 x 106	1 x 108	
Ar-39	4 x 101	2 x 101	1 x 107	1 x 104	
Ar-41	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102	1 x 109	
Arzen (33)					
As-72	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
As-73	4 x 101	4 x 101	1 x 103	1 x 107	
As-74	1 x 100	9 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
As-76	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
As-77	2 x 101	7 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Astat (85)					
At-211a)	2 x 101	5 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Zlato (79)					
Au-193	7 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 107	
Au-194	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Au-195	1 x 101	6 x 100	1 x 102	1 x 107	
Au-198	1 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Au-199	1 x 101	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Baryum (56)					
Ba-131a)	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Ba-133	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Ba-133m	2 x 101	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Ba-140a)	5 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 105 b)	
Berylium (4)					
Be-7	2 x 101	2 x 101	1 x 103	1 x 107	
Be-10	4 x 101	6 x 10-1	1 x 104	1 x 106	
Vizmut (83)					
Bi-205	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Bi-206	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Bi-207	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Bi-210	1 x 100	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Bi-210ma)	6 x 10-1	2 x 10-2	1 x 101	1 x 105	
Bi-212a)	7 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 105 b)	
Berkelium (97)					
Bk-247	8 x 100	8 x 10-4	1 x 100	1 x 104	
Bk-249a)	4 x 101	3 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Brom (35)					
Br-76	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Br-77	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Br-82	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Uhlík (6)					
C-11	1 x 100	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
C-14	4 x 101	3 x 100	1 x 104	1 x 107	
Vápník (20)					
Ca-41	neomezeno	neomezeno	1 x 105	1 x 107	
Ca-45	4 x 101	1 x 100	1 x 104	1 x 107	
Ca-47a)	3 x 100	3 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Kadmium (48)					
Cd-109	3 x 101	2 x 100	1 x 101	1 x 106	
Cd-113m	4 x 101	5 x 10-1	1 x 104	1 x 106	
Cd-115a)	3 x 100	4 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Cd-115m	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Cer (58)					
Ce-139	7 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Ce-141	2 x 101	6 x 10-1	1 x 102	1 x 107	
Ce-143	9 x 10-1	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Ce-144a)	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 102 b)	1 x 105 b)	
Kalifornium (98)					
Cf-248	4 x 101	6 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Cf-249	3 x 100	8 x 10-4	1 x 100	1 x 103	
Cf-250	2 x 101	2 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Cf-251	7 x 100	7 x 10-4	1 x 100	1 x 103	
Cf-252	5 x 10-2	3 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Cf-253a)	4 x 101	4 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
Cf-254	1 x 10-3	1 x 10-3	1 x 100	1 x 103	
Chlor (17)					
CI-36	1 x 101	6 x 10-1	1 x 104	1 x 106	
CI-38	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Curium 96					
Cm-240	4 x 101	2 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
Cm-241	2 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 106	
Cm-242	4 x 101	1 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
Cm-243	9 x 100	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Cm-244	2 x 101	2 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Cm-245	9 x 100	9 x 10-4	1 x 100	1 x 103	
Cm-246	9 x 100	9 x 10-4	1 x 100	1 x 103	
Cm-247a)	3 x 100	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Cm-248	2 x 10-2	3 x 10-4	1 x 100	1 x 103	
Kobalt (27)					
Co-55	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Co-56	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Co-57	1 x 101	1 x 101	1 x 102	1 x 106	
Co-58	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Co-58m	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 107	
Co-60	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Chrom (24)					
Cr-51	3 x 101	3 x 101	1 x 103	1 x 107	
Cesium (55)					
Cs-129	4 x 100	4 x 100	1 x 102	1 x 105	
Cs-131	3 x 101	3 x 101	1 x 103	1 x 106	
Cs-132	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 105	
Cs-134	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 104	
Cs-134m	4 x 101	6 x 10-1	1 x 103	1 x 105	
Cs-135	4 x 101	1 x 100	1 x 104	1 x 107	
Cs-136	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Cs-137a)	2 x 100	6 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 104 b)	
Měď (29)					
Cu-64	6 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 106	
Cu-67	1 x 101	7 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Dysprosium (66)					
D-159	2 x 101	2 x 101	1 x 103	1 x 107	
D-165	9 x 10-1	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
D-166a)	9 x 10-1	3 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Erbium 68					
Er-169	4 x 101	1 x 100	1 x 104	1 x 107	
Er-171	8 x 10-1	5 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Europium (63)					
Eu-147	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Eu-148	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Eu-149	2 x 101	2 x 101	1 x 102	1 x 107	
Eu-150 (krátce životné)	2 x 100	7 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Eu-150 (dlouho životné)	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Eu-152	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Eu-152m	8 x 10-1	8 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Eu-154	9 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Eu-155	2 x 101	3 x 100	1 x 102	1 x 107	
Eu-156	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Fluor (9)					
F-18	1 x 100	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Železo (26)					
Fe-52a)	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Fe-55	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 106	
Fe-59	9 x 10-1	9 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Fe-60a)	4 x 101	2 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Galium (31)					
Ga-67	7 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Ga-68	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Ga-72	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Gadolinium (64)					
Gd-146a)	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Gd-148	2 x 101	2 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Gd-153	1 x 101	9 x 100	1 x 102	1 x 107	
Gd-159	3 x 100	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Germanium (32)					
Ge-68a)	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Ge-71	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 108	
Ge-77	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Hafnium (72)					
Hf-172a)	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Hf-175	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Hf-181	2 x 100	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Hf-182	neomezeno	neomezeno	1 x 102	1 x 106	
Rtuť (80)					
Hg-194a)	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Hg-195ma)	3 x 100	7 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Hg-197	2 x 101	1 x 101	1 x 102	1 x 107	
Hg-197m	1 x 101	4 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Hg-203	5 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 105	
Holmium (67)					
Ho-166	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 103	1 x 105	
Ho-166m	6 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Jod (53)					
I-123	6 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 107	
I-124	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
I-125	2 x 101	3 x 100	1 x 103	1 x 106	
I-126	2 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 106	
I-129	neomezeno	neomezeno	1 x 102	1 x 105	
I-131	3 x 100	7 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
I-132	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
I-133	7 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
I-134	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
I-1352	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Indium (49)					
In-111	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
In-113m	4 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
In-114ma)	1 x 101	5 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
In-115m	7 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 106	
Iridium (77)					
Ir-189a)	1 x 101	1 x 101	1 x 102	1 x 107	
Ir-190	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Ir-192	1 x 100 c)	6 x 10-1	1 x 101	1 x 104	
Ir-194	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Draslík (19)					
K-40	9 x 10-1	9 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
K-42	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
K-43	7 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Krypton (36)					
Kr-79	4 x 100	1 x 100	1 x 103	1 x 105	
Kr-81	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 107	
Kr-85	1 x 101	1 x 101	1 x 105	1 x 104	
Kr-85m	8 x 100	3 x 100	1 x 103	1 x 1010	
Kr-87	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 102	1 x 109	
Lanthan (57)					
La-137	3 x 101	6 x 100	1 x 103	1 x 107	
La-140	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Lutecium (71)					
Lu-172	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Lu-173	8 x 100	8 x 100	1 x 102	1 x 107	
Lu-174	9 x 100	9 x 100	1 x 102	1 x 107	
Lu-174m	2 x 101	1 x 101	1 x 102	1 x 107	
Lu-177	3 x 101	7 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Hořčík (12)					
M-28a)	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Mangan (25)					
Mn-52	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Mn-53	neomezeno	neomezeno	1 x 104	1 x 109	
Mn-54	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Mn-56	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Molybden (42)					
Mo-93	4 x 101	2 x 101	1 x 103	1 x 108	
M0-99a)	1 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Dusík (7)					
N-13	9 x 10-1	6 x 10-1	1 x 102	1 x 109	
Sodík (11)					
Na-22	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Na-24	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Niob (41)					
Nb-93m	4 x 101	3 x 101	1 x 104	1 x 107	
Nb-94	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Nb-95	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Nb-97	9 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Neodym (60)					
Nd-147	6 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Nd-149	6 x 10-1	5 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Nikl (28)					
Ni-59	neomezeno	neomezeno	1 x 104	1 x 108	
Ni-63	4 x 101	3 x 101	1 x 105	1 x 108	
Ni-65	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Neptunium (93)					
N-235	4 x 101	4 x 101	1 x 103	1 x 107	
Np-236 (krátce životné)	2 x 101	2 x 100	1 x 103	1 x 107	
Np-236 (dlouho životné	9 x 100	2 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
N-237	2 x 101	2 x 10-3	1 x 100 b)	1 x 103 b)	
N-239	7 x 100	4 x 10-1	1 x 102	1 x 107	
Osmium (76)					
Os-185	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Os-191	1 x 101	2 x 100	1 x 102	1 x 107	
Os-191m	4 x 101	3 x 101	1 x 103	1 x 107	
Os-193	2 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Os-194a)	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Fosfor (15)					
P-32	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 103	1 x 105	
P-33	4 x 101	1 x 100	1 x 105	1 x 108	
Protaktinium (91)					
Pa-230a)	2 x 100	7 x 10-2	1 x 101	1 x 106	
Pa-231	4 x 100	4 x 10-4	1 x 100	1 x 103	
Pa-233	5 x 100	7 x 10-1	1 x 102	1 x 107	
Olovo (82)					
Pb-201	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Pb-202	4 x 101	2 x 101	1 x 103	1 x 106	
Pb-203	4 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Pb-205	neomezeno	neomezeno	1 x 104	1 x 107	
Pb-210a)	1 x 100	5 x 10-2	1 x 101 b)	1 x 104 b)	
Pb-212a)	7 x 10-1	2 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 105 b)	
Paladium (46)					
Pd-103a)	4 x 101	4 x 101	1 x 103	1 x 108	
Pd-107	neomezeno	neomezeno	1 x 105	1 x 108	
Pd-109	2 x 100	5 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Prometium (61)					
Pm-143	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Pm-144	7 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Pm-145	3 x 101	1 x 101	1 x 103	1 x 107	
Pm-147	4 x 101	2 x 100	1 x 104	1 x 107	
Pm-148ma)	8 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Pm-149	2 x 100	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Pm-151	2 x 100	6 x 10-1	1 x 162	1 x 106	
Polonium (84)					
Po-210	4 x 101	2 x 10-2	1 x 101	1 x 104	
Praseodym (59)					
Pr-142	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Pr-143	3 x 100	6 x 10-1	1 x 104	1 x 106	
Platina (78)					
Pt-188a)	1 x 100	8 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Pt-191	4 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Pt-193	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 107	
Pt-193m	4 x 101	5 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Pt-195m	1 x 101	5 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Pt-197	2 x 101	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Pt-197m	1 x 101	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Plutonium (94)					
Pu-236	3 x 101	3 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Pu-237	2 x 101	2 x 101	1 x 103	1 x 107	
Pu-238	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Pu-239	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Pu-240	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100	1 x 103	
Pu-241a)	4 x 101	6 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
Pu-242	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Pu-244a)	4 x 10-1	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Radium (88)					
Ra-223a)	4 x 10-1	7 x 10-3	1 x 102 b)	1 x 105 b)	
Ra-224a)	4 x 10-1	2 x 10-2	1 x 101 b)	1 x 105 b)	
Ra-225a)	2 x 10-1	4 x 10-3	1 x 102	1 x 105	
Ra-226a)	2 x 10-1	3 x 10-3	1 x 101 b)	1 x 104 b)	
Ra-228/a)	6 x 10-1	2 x 10-2	1 x 101 b)	1 x 105 b)	
Rubidium (37)					
Rb-81	2 x 100	8 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Rb-83	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Rb-84	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Rb-86	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Rb-87	neomezeno	neomezeno	1 x 104	1 x 107	
Rb (přírodní)	neomezeno	neomezeno	1 x 104	1 x 107	
Rhenium (75)					
Re-184	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Re-184m	3 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 106	
Re-186	2 x 100	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Re-187	neomezeno	neomezeno	1 x 106	1 x 109	
Re-188	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Re-189a)	3 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Re (přírodní)	neomezeno	neomezeno	1 x 106	1 x 109	
Rhodium (45)					
Rh-99	2 x 100	2 x 100	1 x 101	1 x 106	
Rh-101	4 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 107	
Rh-102	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101,	1 x 106	
Rh-102m	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Rh-103m	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 108	
Rh-105	1 x 101	8 x 10-1	1 x 102	1 x 107	
Radon (86)					
Rn-222a)	3-10-1	4 x 10-3	1 x 101 b)	1 x 108 b)	
Ruthenium (44)					
Ru-97	5 x 100	5 x 100	1 x 102	1 x 107	
Ru-103a)	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Ru-105	1 x 100	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Ru-106a)	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 102 b)	1 x 105 b)	
Síra (16)					
S-35	4 x 101	3 x 100	1 x 105	1 x 108	
Antimon (51)					
Sb-122	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 102	1 x 104	
Sb-124	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Sb-125	2 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 106	
Sb-126	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Skandium (21)					
Sc-44	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Sc-46	5 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Sc-47	1 x 100	7 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Sc-48	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Selen (34)					
Se-75	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Se-79	4 x 101	2 x 100	1 x 104	1 x 107	
Křemík (14)					
Si-31	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Si-32	4 x 101	5 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Samarium (62)					
Sm-145	1 x 101	1 x 101	1 x 102	1 x 107	
Sm-147	neomezeno	neomezeno	1 x 101	1 x 104	
Sm-151	4 x 101	1 x 101	1 x 104	1 x 108	
Sm-153	9 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Cín (50)					
Sn-113a)	4 x 100	2 x 100	1 x 103	1 x 107	
Sn-117m	7 x 100	4 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Sn-119m	4 x 101	3 x 101	1 x 103	1 x 107	
Sn-121ma)	4 x 101	9 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Sn-123	8 x 10-1	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Sn-125	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Sn-126a)	6 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Stroncium (38)					
Sr-82a)	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Sr-85	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Sr-85m	5 x 100	5 x 100	1 x 102	1 x 107	
Sr-87m	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Sr-89	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Sr-90a)	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102 b)	1 x 104 b)	
Sr-91a)	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Sr-92a)	1 x 100	3 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Tritium (1)					
T (H-3)	4 x 101	4 x 101	1 x 106	1 x 109	
Tantal (73)					
Ta-178 (dlouho životný)	1 x 100	8 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Ta-179	3 x 101	3 x 101	1 x 103	1 x 107	
Ta-182	9 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 104	
Terbium (65)					
Tb-157	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 107	
Tb-158	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Tb-160	1 x 100	6 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Technecium (43)					
Tc-95ma)	2 x 100	2 x 100	1 x 101	1 x 106	
Tc-96	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Tc-96ma)	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Tc-97	neomezeno	neomezeno	1 x 103	1 x 108	
Tc-97m	4 x 101	1 x 100	1 x 103	1 x 107	
Tc-98	8 x 10-1	7 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Tc-99	4 x 101	9 x 10-1	1 x 104	1 x 107	
Tc-99m	1 x 101	4 x 100	1 x 102	1 x 107	
Telur (52)					
Te-121	2 x 100	2 x 100	1 x 101	1 x 106	
Te-121m	5 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 105	
Te-123m	8 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 107	
Te-125m	2 x 101	9 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Te-127	2 x 101	7 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Te-127ma)	2 x 101	5 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Te-129	7 x 10-1	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Te-129ma)	8 x 10-1	4 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Te-131ma)	7 x 10-1	5 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Te-132a)	5 x 10-1	4 x 10-1	1 x 102	1 x 107	
Thorium (90)					
Th-227	1 x 101	5 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
Th-228a)	5 x 10-1	1 x 10-3	1 x 100 b)	1 x 104 b)	
Th-229	5 x 100	5 x 10-4	1 x 100 b)	1 x 103 b)	
Th-230	1 x 101	1 x 10-3	1 x 100	1 x 104	
Th-231	4 x 101	2 x 10-2	1 x 103	1 x 107	
Th-232	neomezeno	neomezeno	1 x 101	1 x 104	
Th-234a)	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 103 b)	1 x 105 b)	
Th (přírodní)	neomezeno	neomezeno	1 x 100 b)	1 x 103 b)	
Titan (22)					
Ti-44a)	5 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
Thalium (81)					
TI-200	9 x 10-1	9 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
TI-201	1 x 101	4 x 100	1 x 102	1 x 106	
TI-202	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
TI-204	1 x 101	7 x 10-1	1 x 104	1 x 104	
Thulium (69)					
Tm-167	7 x 100	8 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Tm-170	3 x 100	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Tm-171	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 108	
Uran (92)					
U-230 (rychlá absorpce plícemi) a)d)	4 x 101	1 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 105 b)	
U-230 (střední absorpce plícemi) a)e)	4 x 101	4 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
U-230 (pomalá absorpce plícemi) a)f)	3 x 101	3 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
U-232 (rychlá absorpce plícemi)d)	4 x 101	1 x 10-2	1 x 100 b)	1 x 103 b)	
U-232 (střední absorpce plícemi)e)	4 x 101	7 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
U-232 (pomalá absorpce plícemi)f)	1 x 101	1 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
U-233 (rychlá absorpce plícemi)d)	4 x 101	9 x 10-2	1 x 101	1 x 104	
U-233 (střední absorpce plícemi)e)	4 x 101	2 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
U-233 (pomalá absorpce plícemi)f)	4 x 101	6 x 10-3	1 x 101	1 x 105	
U-234 (rychlá absorpce plícemi)d)	4 x 101	9 x 10-2	1 x 101	1 x 104	
U-234 (střední absorpce plícemi)e)	4 x 101	2 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
U-234 (pomalá absorpce plícemi)f)	4 x 101	6 x 10-3	1 x 101	1 x 105	
U-235 (všechny druhy absorpce plícemi) a)d)e)f)	neomezeno	neomezeno	1 x 101 b)	1 x 104 b)	
U-236 (rychlá absorpce plícemi)d)	neomezeno	neomezeno	1 x 101	1 x 104	
U-236 (střední absorpce plícemi)e)	4 x 101	2 x 10-2	1 x 102	1 x 105	
U-236 (pomalá absorpce plícemi)f)	4 x 101	6 x 10-3	1 x 101	1 x 104	
U-238 (všechny druhy absorpce plícemi)d)e)f)	neomezeno	neomezeno	1 x 101 b)	1 x 104 b)	
U (přírodní)	neomezeno	neomezeno	1 x 100 b)	1 x 103 b)	
U (obohacený < 20%)g)	neomezeno	neomezeno	1 x 100	1 x 103	
U (ochuzený)	neomezeno	neomezeno	1 x 100	1 x 103	
Vanad (23)					
V-48	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 105	
V-49	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 107	
Wolfram (74)					
W-178a)	9 x 100	5 x 100	1 x 101	1 x 106	
W-181	3 x 101	3 x 101	1 x 103	1 x 107	
W-185	4 x 101	8 x 10-1	1 x 104	1 x 107	
W-187	2 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
W-188a)	4 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Xenon (54)					
Xe-122a)	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 102	1 x 109	
Xe-123	2 x 100	7 x 10-1	1 x 102	1 x 109	
Xe-127	4 x 100	2 x 100	1 x 103	1 x 105	
Xe-131m	4 x 101	4 x 101	1 x 104	1 x 104	
Xe-133	2 x 101	1 x 101	1 x 103	1 x 104	
Xe-135	3 x 100	2 x 100	1 x 103	1 x 1010	
Ytrium (39)					
Y-87a)	1 x 100	1 x 100	1 x 101	1 x 106	
Y-88	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Y-90	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 103	1 x 105,	
Y-91	6 x 10-1	6 x 10-1	1 x 103	1 x 106	
Y-91m	2 x 100	2 x 100	1 x 102	1 x 106	
Y-92	2 x 10-1	2 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Y-93	3 x 10-1	3 x 10-1	1 x 102	1 x 105	
Yterbium (79)					
Yb-169	4 x 100	1 x 100	1 x 102	1 x 107	
Yb-175	3 x 101	9 x 10-1	1 x 103	1 x 107	
Zinek (30)					
Zn-65	2 x 100	2 x 100	1 x 101	1 x 106	
Zn-69	3 x 100	6 x 10-1	1 x 104	1 x 106	
Zn-69ma)	3 x 100	6 x 10-1	1 x 102	1 x 106	
Zirkonium (40)					
Zr-88	3 x 100	3 x 100	1 x 102	1 x 106	
Zr-93	neomezeno	neomezeno	1 x 103 b)	1 x 107 b)	
Zr-95a)	2 x 100	8 x 10-1	1 x 101	1 x 106	
Zr-97a)	4 x 10-1	4 x 10-1	1 x 101 b)	1 x 105 b)	

(a)	Hodnoty A1 a/nebo A2 zahrnují příspěvky od dceřinných nuklidy s poločasem rozpadu kratším než 10 dnů.

(b)	Dále jsou uvedeny mateřské nuklidy a jejich dceřinné produkty, které jsou v trvalé rovnováze:

Sr-90	Y-90
Zr-93	Nb-93m
Zr-97	Nb-97
Ru-106	Rh-106
Cs-137	Ba-137m
Ce-134	La-134
Ce-144	Pr-144
Ba-140	La-140
Bi-212	TI-208 (0,36), Po-212 (0,64)
Pb-210	Bi-210, Po-210
Pb-212	Bi-212, TI-208 (0,36), Po-212 (0,64)
Rn-220	Po-216
Rn-222	Po-218, Pb-214, Bi-214, Po-214
Ra-223	Rn-219, Po-215, Pb-211, Bi-211, TI-207
Ra-224	Rn-220, Po-216, Pb-212, Bi-212, TI-208 (0,36), Po-212 (0,64)
Ra-226	Rn-222, Po-218, Pb-214, Bi-214, Po-214, Pb-210, Bi-210, Po-210
Ra-228	Ac-228
Th-226	Ra-222, Rn-218, Po-214
Th-228	Ra-224, Rn-220, Po-216, Pb-212, Bi-212, TI-208 (0,36), Po-212 (0,64)
Th-229	Ra-225, Ac-225, Fr-221, At-217, Bi-213, Po-213, Pb-209
Th (nat)	Ra-228, Ac-228, Th-228, Ra-224, Rn-220, Po-216, Pb-212, Bi-212, TI-208 (0,36), Po-212 (0,64)
Th-234	Pa-234m
U-230	Th-226, Ra-222, Rn-218, Po-214
U-232	Th-228, Ra-224, Rn-220, Po-216, Pb-212, Bi-212, TI-208 (0,36), Po212 (0,64)
U-235	Th-231
U-238	Th-234, Pa-234m
U (nat)	Th-234, Pa-234m, U-234, Th-230, Ra-226, Rn-222, Po-218, Pb-214, Bi-214, Po-214, Pb-210, Bi-210, Po-210
U-240	Np-240m
Np-237	Pa-233
Am-242m	Am-242
Am-243	Np-239

(c)	Množství může být určeno pomocí měření doby rozpadu nebo měření dávkové intenzity v předepsané vzdálenosti od zdroje.

(d)	Tyto hodnoty platí pouze pro sloučeniny uranu, které jak za normálních, tak i havarijních podmínek přepravy zachovávají chemickou podobu UF6, UO2F2 a UO2(NO3)2 .

(e)	Tyto hodnoty platí pouze pro uranové sloučeniny, které jak za normálních, tak i	havarijních podmínek přepravy zachovávají chemickou podobu UO3, UF4, UCI4, a pro šestimocné sloučeniny.

(f)	Tyto hodnoty platí pro všechny uranové sloučeniny, kromě těch, které jsou uvedeny pod písmeny d) a e) výše.

(g)	Tyto hodnoty platí pouze pro neozářený uran.

2.2.7.7.2.2	Stanovení základních hodnot zmíněných v 2.2.7.7.2.1 pro jednotlivé radionuklidy, které nejsou v tabulce 2.2.7.7.2.1 uvedeny, vyžaduje schválení příslušného orgánu, nebo, pro mezinárodní přepravu, vícestranné schválení. Jestliže je známa chemická forma každého radionuklidu, je přípustné použít hodnotu AZ vztaženou k jeho třídě rozpustnosti, jak je to doporučeno Mezinárodní komisí pro radiologickou ochranu (International Commission on Radiological Protection), pokud bude zohledněna chemická podoba jak za normálních, tak i havarijních podmínek přepravy. Alternativně se smějí použít bez schválení příslušného orgánu pro radionuklidy hodnoty uvedené v tabulce 2.2.7.7.2.2.

Tabulka 2.2.7.7.2.2
Základní hodnoty radionuklidů pro neznámé radionuklidy nebo směsi

Radioaktivní obsah	A1	A2	Mezní hodnota specifické aktivity pro vyjmuté látky	Mezní hodnota aktivity pro vyjmuté zásilky	
	(TBq)	(TBq)	(Bq/g)	(Bq/g)	
Je známa přítomnost pouze nuklidů. které emitují beta nebo gama záření	0,1	0,02	1x101	1x104	
Je známa přítomnost pouze nuklidů, které emitují alfa záření	0,2	9x10-5	1 x10-1	1x103	
Zádné údaje nejsou k dispozici	0,001	9x10-5	1x10-1	1x103	

2.2.7.7.2.3	Při výpočtech hodnot A, a A2 radionuklidů neobsažených v tabulce 2.2.7.7.2.1 se jednoduchá radioaktivní rozpadová řada, v níž jsou radionuklidy obsaženy v množství, ve kterém se vyskytují v přírodě, a v níž žádný dceřinný radionuklid nemá poločas rozpadu delší než 10 dní, nebo delší než poločas rozpadu mateřského radionuklidu, považuje za jednotlivý radionuklid.; v tomto případě je třeba vzít v úvahu aktivitu a použít hodnoty A, nebo A2 odpovídající mateřskému nuklidu v řadě. U radioaktivní rozpadové řady, v níž má kterýkoli dceřinný nuklid poločas rozpadu buď delší než 10 dnů, nebo větší než mateřský radionuklid, je nutno považovat mateřský radionuklid a takové dceřinné nuklidy za směsi různých nuklidů.

2.2.7.7.2.4	V případě směsi radionuklidů mohou být základní hodnoty radionuklidů zmíněné v 2.2.7.7.2.1 stanoveny následovně:

kde
f(i)	je podíl aktivity nebo specifické aktivity radionuklidu i ve směsi;
X(i)	je odpovídající hodnota A1 nebo A2, nebo mezní hodnota specifické aktivity pro vyjmuté látky nebo mezní hodnota aktivity pro vyjmuté zásilky pro radionuklid i; a
Xm	je odvozená hodnota A1 nebo A2, nebo mezní hodnota specifické aktivity pro vyjmuté látky nebo mezní hodnota aktivity pro vyjmutou zásilku v případě směsi.

2.2.7.7.2.5	Je-li známa identita každého radionuklidu, avšak není známa aktivita některých radionuklidů, mohou být radionuklidy seskupeny do skupin a pro radionuklidy v každé skupině může být ve vzorcích uvedených v 2.2.7.7.2.4 a 2.2.7.7.1.4.2 použita nejnižší hodnota radionuklidy. Skupiny mohou být vytvořeny na základě celkové aktivity alfa a celkové aktivity beta/gama, pokud jsou známy, přičemž se použijí nejnižší hodnoty radionuklidy pro alfa zářiče, popř. beta/gama zářiče.

2.2.7.7.2.6	Pro jednotlivé radionuklidy nebo směsí radionuklidy, pro které nejsou k dispozici relevantní údaje, se použijí hodnoty uvedené v tabulce 2.2.7.7.2.2.

2.2.7.8	Mezní hodnoty přepravního indexu (TI), indexu bezpečné podkritičností (CSI) a dávkové intenzity pro kusy a transportní obalové soubory

2.2.7.8.1	S výjimkou zásilek pro výlučné použití nesmí přepravní index žádného kusu ani transportního obalového souboru překročit 10 a index bezpečné podkritičnosti žádného kusu ani transportního obalového souboru nesmí překročit 50.

2.2.7.8.2	S výjimkou kusů nebo transportních obalových souborů, které jsou přepravovány za výlučného použití, nesmí nejvyšší dávková intenzita za podmínek uvedených v 7.5.11, CV33 (3.5) (a) překročit v žádném bodě vnějšího povrchu kusu nebo transportního obalového souboru 2 mSv/h.

2.2.7.8.3	Nejvyšší dávková intenzita nesmí v žádném bodě vnějšího povrchu kusu přepravovaného za výlučného použití překročit 10 mSv/h.

2.2.7.8.4	Kusy a transportní obalové soubory musí být zařazeny do jedné z kategorií I-BÍLÁ, II-ŽLUTÁ nebo III-ŽLUTÁ v souladu s podmínkami stanovenými v tabulce 2.2.7.8.4 a dle následujících ustanovení:

(a)	Při určení příslušné kategorie pro kus nebo transportní obalový soubor musí být zohledněn jak přepravní index, tak dávková intenzita na povrchu. Splňuje-li přepravní index podmínky pro jednu kategorii, ale dávková intenzita na povrchu podmínky pro jinou kategorii, potom se kus nebo transportní obalový soubor zařadí do vyšší kategorie. Pro tento účel se nahlíží na kategorii I-BÍLÁ jako na nejnižší kategorii;

(b)	Přepravní index se určuje v souladu postupem stanoveným v odstavcích 2.2.7.6.1.1 a 2.2.7.6.1.2;

(c)	Je-li dávková intenzita na povrchu větší než 2 mSv/h, musí být kus nebo transportní obalový soubor přepravován za výlučného použití a podle ustanovení oddílu 7.5.11, CV33 (3.5) (a);

(d)	Je-li kus přepravován za zvláštních podmínek, musí být zařazen do kategorie III-ŽLUTÁ;

(e)	Transportní obalový soubor, který obsahuje kusy přepravované za zvláštních podmínek, musí být zařazen do kategorie III-ŽLUTÁ.

Tabulka 2.2.7.8.4
KATEGORIE KUSŮ A TRANSPORTNÍCH OBALOVÝCH SOUBORŮ

Podmínky		
Přepravní index	Nejvyšší dávková intenzita v kterémkoli bodě vnějšího povrchu	Kategorie	
0a	nejvýše 0,005 mSv/h	I-BÍLÁ	
více než 0, avšak nejvýše 1	více než 0,005 mSv/h, avšak nejvýše 0,5 mSv/h	ll-ŽLUTÁ	
více než 1, avšak nejvýše 10	více než 0,5 mSv/h, avšak nejvýše 2 mSv/h	III-ŽLUTÁ	
více než 10	více než 2 mSv/h, avšak nejvýše 10 mSv/h	III-ŽLUTÁ b	

a	Není-li naměřený přepravní index větší než 0,05, smí být jeho hodnota v souladu s 2.2.7.6. 1.1 (c) zaokrouhlena na nulu.
b	Musí být přepravován také za výlučného použití.

2.2.7.9	Předpisy a kontrolní opatření pro přepravu vyjmutých kusů

2.2.7.9.1	Vyjmuté kusy, které mohou obsahovat radioaktivní látky v omezených množstvích, přístroje, hotové výrobky podle 2.2.7.7.1.2 a vyprázdněné obaly podle 2.2.7.9.6, smějí být přepravovány za následujících podmínek:

(a)	ustanovení uvedená v 2.2.7.9.2, 3.3.1 (zvláštní ustanovení 172 nebo 290), 4.1.9.1.2, 5.2.1.2, 5.2.1.7.1, 5.2.1.7.2, 5.2.1.7.3, 5.4.1.2.5.1 a), 7.5.11 CV 33 (5.2) a, pokud jsou použitelná, i ustanovení uvedená v 2.2.7.9.3 až 2 2.2.7.9.6;
(b)	ustanovení pro vyjmuté kusy uvedená v oddílu 6.4.4;
(c)	jestliže vyjmutý kus obsahuje štěpné látky, musí být použitelná jedna z výjimek pro štěpné látky uvedených v pododdílu 6.4.11.2 a musí být dodrženo ustanovení pododdílu 6.4.7.2.

2.2.7.9.2	Dávková intenzita nesmí v žádném bodě vnějšího povrchu vyjmutého kusu překročit 5 µSv/h.

2.2.7.9.3	Radioaktivní látky, které jsou obsaženy v přístroji nebo jiném hotovém výrobku, nebo které jsou jeho součástí nebo jeho stavebním prvkem a jejichž aktivita nepřekročí mezní hodnoty pro předmět a pro kus uvedené ve sloupci 2, popř. 3 tabulky 2.2.7.7.1.2.1, mohou být přepravovány ve vyjmutém kusu za předpokladu, že:

(a)	dávková intenzita ve vzdálenosti 10 cm od každého bodu vnějšího povrchu každého nezabaleného přístroje nebo výrobku není větší než 0,1 mSv/h;
(b)	každý přístroj nebo výrobek (kromě hodin a radioiluminačních zařízení) je opatřen nápisem "RADIOAKTIVNÍ"; a
(c)	aktivní látky jsou úplně uzavřeny v neaktivních součástech (zařízení, jehož jediná funkce spočívá v uzavření radioaktivních látek, se nepovažuje za přístroj nebo hotový výrobek).

2.2.7.9.4	Radioaktivní látky v jiných formách než jsou formy popsané v 2.2.7.9.3 smějí být přepravovány ve vyjmutém kusu, jen není-li překročena mezní hodnota aktivity uvedená ve sloupci 4 tabulky 2.2.7.7.1.2.1 a za předpokladu, že:

(a)	kus udrží za běžných podmínek přepravy svůj radioaktivní obsah; a
(b)	kus je na vnitřním povrchu opatřen nápisem „RADIOAKTIVNÍ“ tak, aby se upozornilo na přítomnost radioaktivní látky při otevření kusu.

2.2.7.9.5	Hotový výrobek, ve kterém je jedinou radioaktivní látkou neozářený přírodní uran, neozářený ochuzený uran nebo neozářené přírodní thorium, smí být přepravován jako vyjmutý kus za podmínky, že vnější povrch uranu nebo thoria má neaktivní opláštění z kovu nebo jiného pevného materiálu.

2.2.7.9.6	Vyprázdněný obal, který předtím obsahoval radioaktivní látky, smí být přepravován jako vyjmutý kus za podmínky, že:

(a)	obal je v dobrém stavu a bezpečně uzavřen;
(b)	vnější povrch uranu nebo thoria použitého v konstrukci obalu má neaktivní opláštění z kovu nebo jiného pevného materiálu;
(c)	úroveň vnitřní nefixované kontaminace nepřekračuje 100 násobek úrovní uvedených v 4.1.9.1.2;a
(d)	žádná bezpečnostní značka, která byla umístěna v souladu s 5.2.2.1.11.1, již není viditelná.

2.2.7.9.7	Následující ustanovení neplatí pro vyjmuté kusy a pro kontrolní opatření pro přepravu vyjmutých kusů:

2.2.7.4.1, 2.2.7.4.2, 4.1.9.1.3, 4.1.9.1.4, 5.1.3.2, 5.1.5.1.1, 5.1.5.1.2, 5.2.2.1.11.1, 5.4.1.2.5.1, s výjimkou písmene a), 5.4.1.2.5.2, 5.4.1.3, 6.4.6.1, 7.5.11 CV33, s výjimkou odstavce 5.2.

2.2.7.10	(Vyhrazeno)

2.2.8	Třída 8	Žíravé látky

2.2.8.1	Kritéria

2.2.8.1.1	Název třídy 8 zahrnuje látky a předměty obsahující látky této třídy, které svým chemickým účinkem napadají vlákna eptithelu pokožky nebo sliznic, se kterým přicházejí do styku, nebo které v případě úniku mohou způsobit škody na jiných věcech nebo na dopravních prostředcích nebo je mohou zničit. Pod název této třídy spadají také látky, které teprve s vodou tvoří žíravé kapaliny, nebo které za přítomnosti přirozené vlhkostí vzduchu vytvářejí žíravé páry nebo mlhu.

2.2.8.1.2	Látky a předměty třídy 8 jsou rozděleny následovně:

C1 - C10	Žíravé látky bez vedlejšího nebezpečí:

C1 - C4	Kyselé látky
C1	anorganické, kapalné
C2	anorganické, tuhé
C3	organické, kapalné
C4	organické, tuhé

C5 - C8	Zásadité látky
C5	anorganické, kapalné
C6	anorganické, tuhé
C7	organické, kapalné
C8	organické, tuhé

C9-C10	Jiné žíravé látky
C9	kapalné
C10	tuhé

C11	Předměty

CF	Žíravé látky, hořlavé
CF1	kapalné
CF2	tuhé

CS	Žíravé látky, schopné samoohřevu
CS1	kapalné
CS2	tuhé

CW	Žíravé látky, které ve styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny
CW1	kapalné
CW2	tuhé

CO	Žíravé látky, podporující hoření
CO1	kapalné
CO2	tuhé

CT	Žíravé látky, jedovaté
CT1	kapalné
CT2	tuhé

CFT	Žíravé látky, kapalné, hořlavé, jedovaté

COT	Žíravé látky, podporující hoření, jedovaté.

Klasifikace a přiřazení k obalovým skupinám

2.2.8.1.3	Látky třídy 8 musí být na základě svého stupně nebezpečí, které představují při přepravě, přiřazeny k následujícím třem obalovým skupinám

Obalová skupina I :	silně žíravé látky;
Obalová skupina II :	žíravé látky;
Obalová skupina III:	slabě žíravé látky.

2.2.8.1.4	Látky a předměty zařazené do třídy 8 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Přiřazení látek k obalovým skupinám I, II nebo III je založeno na získaných zkušenostech se zohledněním dodatečných faktorů, jako nebezpečí vdechnutí (viz 2.2.8.1.5) a schopnosti reagovat s vodou (včetně vytvoření nebezpečných produktů rozkladu).

2.2.8.1.5	Látka nebo přípravek, které splňují kritéria třídy 8 a mají jedovatost při vdechnutí prachů a mlh (LC50) odpovídající obalové skupině I, ale jedovatost při požití nebo absorpci kůží odpovídající jen obalové skupině III nebo nižší, musí být přiřazeny ke třídě 8.

2.2.8.1.6	Látky, včetně směsí, které nejsou jmenovitě uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2, mohou být přiřazeny k vhodné položce pododdílu 2.2.8.3 a k odpovídající obalové skupině na základě délky doby kontaktu, která je potřebná k tomu, aby byla poškozena lidská pokožka v celé své tloušťce v souladu s kritérii odstavců (a) až (c) dále.
U látek, u nichž se předpokládá, že nevyvolají poškození lidské pokožky v celé její tloušťce, je třeba ještě zohlednit jejich schopnost způsobit korozi některých kovových povrchů. Při přiřazování látek k obalovým skupinám se musí zohlednit zkušenosti, získané při jejich náhodném působení. Jestliže takové lidské zkušenosti chybí, je třeba přiřazení provést na základě výsledků pokusů podle Směrnice OECD 4047.

(a)	K obalové skupině I jsou přiřazeny látky, které během pozorovací doby 60 minut, počínající po době působení 3 minut nebo kratší, způsobí zničení neporaněné kožní tkáně v celé její tloušťce.
(b)	K obalové skupině II jsou přiřazeny látky, které během pozorovací doby 14 dní, počínající po době působení delší než 3 minuty, nejvýše však 60 minut, způsobí zničení neporaněné kožní tkáně v celé její tloušťce.
(c)	K obalové skupině III jsou přiřazeny látky
-	které během pozorovací doby 14 dní, počínající po době působení delší než 60 minut, nejvýše však 4 hodiny, způsobí zničení neporaněné kožní tkáně v její celé tloušťce; nebo
-	u kterých se předpokládá, že nezpůsobí zničení neporaněné kožní tkáně v celé její tloušťce, u kterých však rychlost koroze na ocelových nebo hliníkových površích při zkušební teplotě 55°C překračuje hodnotu 6,25 mm za rok. Pro zkoušky je třeba použít ocel typu P 235 [ISO 9328 (II): 1991] nebo podobného typu a pro zkoušky hliníku nepotažené typy 7075-T6 nebo AZ5GU-T6. Uznávaná zkouška je popsána v normě ASTM G31-72 (novelizovaná v roce 1990).

2.2.8.1.7	Jestliže látky třídy 8 vlivem příměsí spadají do jiných kategorií nebezpečnosti než do těch, do kterých patří látky jmenovitě uvedené v tabulce A kapitoly 3.2, přiřadí se tyto směsi nebo roztoky k položkám, ke kterým na základě svého skutečného nebezpečí patří.

POZN.: K zařazování roztoků a směsí (jako jsou přípravky a odpady) viz také oddíl 2.1.3.

2.2.8.1.8	Na základě kritérií uvedených v 2.2.8.1.6 se může také zjistit, zda je jmenovitě uvedený roztok nebo jmenovitě uvedená směs, popřípadě roztok nebo směs obsahující jmenovitě uvedenou látku takové povahy, že tento roztok nebo tato směs nepodléhá ustanovením pro tuto třídu.

2.2.8.1.9	Látky, roztoky a směsi, které:

-	neodpovídají kritériím směrnic 67/548/EEC8 nebo 88/379/EEC9 v jejich platném znění a nejsou podle těchto směrnic v jejich platném znění zařazeny jako žíravé látky; a
-	nepůsobí korozivně na ocel nebo hliník,

mohou být považovány za látky nepatřící do třídy 8.

POZN.: UN 1910 OXID VÁPENATÝ a UN 2812 HLINITAN SODNÝ, které jsou uvedeny ve Vzorových pravidlech OSN, nepodléhají předpisům ADR.

2.2.8.2	Látky nepřipuštěné k přepravě

2.2.8.2.1	Chemicky nestálé látky třídy 8 je dovoleno přepravovat jen tehdy, jestliže byla učiněna potřebná opatření k zabránění jejich nebezpečnému rozkladu nebo polymeraci během přepravy. Pro tento účel je zejména nutno dbát na to, aby nádoby a cisterny neobsahovaly žádné látky, které by mohly tyto reakce podporovat.

2.2.8.2.2	K přepravě nejsou připuštěny následující látky

-	UN 1798 SMĚS KYSELINY DUSIČNÉ a CHLOROVODÍKOVÉ (SOLNÉ),
-	chemicky nestálé směsi odpadní kyseliny sírové,
-	chemicky nestálé směsi nitrační kyseliny nebo směsi odpadní kyseliny sírové a dusičné, nedenitrované,
-	kyselina chloristá, vodné roztoky s více než 72 % (hm.) čisté kyseliny nebo směsi kyseliny chloristé s jinou kapalnou látkou než s vodou.

______________
7	OECD Guidelines for Testing of Chemicals, Guideline 404 „Acute Dermal Irritation/Corrosion" (1992)
8	Směrnice Rady Evropského společenství z 27. června 1967 k zesouladění právních a správních předpisů členských států (Evropského společenství) pro přiřazení obalů a pojmenování nebezpečných látek zveřejněném ve věstníku Evropského společenství č. L 187 z 16. 08. 1967.
9	Směrnice Rady Evropského společenství z 7. června 1988 k zesouladění právních a správních předpisů členských států (Evropského společenství) pro přiřazení obalů a pojmenování nebezpečných přípravků zveřejněném ve věstníku Evropského společenství č. L 187 z 16. 07. 1988.

2.2.8.3	Seznam hromadných položek

		Klasifi- kační kód	UN- číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
Žíravé látky bez vedlejšího nebezpečí		
			2584	KYSELINY ALKYLSULFONOVÉ, KAPALNÉ, ob-	
				sahující více než 5 % volné kyseliny sírové nebo	
			2584	KYSELINY ARYLSULFONOVÉ, KAPALNÉ,	
				obsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
			2693	HYDROGERNSIŘIČITANY, VODNÝ ROZTOK,	
				J.N.	
		kapalné  C1	2837	HYDROGENSULFÁTY, VODNÝ ROZTOK	
	anorga-		3264	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, KYSELÁ,	
	nické			ANORGANICKÁ, J.N.	
					
Látky		tuhé	1740	HYDROGENFLUORIDY, J.N.	
kyselého		látky  C2			
charakteru			2583	KYSELINY ALKYLSULFONOVÉ, TUHÉ,	
				obsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
				nebo	
			2583	KYSELINY ARYLSULFONOVÉ, TUHÉ, 	
				obsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
			3260	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, KYSELÁ, ORGANICKÁ,	
				J.N.	
					
			2586	KYSELINY ALKYLSULFONOVÉ, KAPALNÉ,	
				neobsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
				nebo	
		kapalné  C3	2586	KYSELINY ARYLSULFONOVÉ, KAPALNÉ,	
				neobsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
			2987	CHLORSILANY ŽÍRAVÉ, J.N.	
			3145	ALKYLFENOLY, KAPALNÉ, J.N. (včetně C2-C12-	
				homologů)	
			3265	LÁTKA, ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, KYSELÁ,	
				ORGANICKÁ, J.N.	
					
	organi-		2430	ALKYLFENOLY, TUHÉ, J.N. (včetně homologů	
	cké			C2-C12-)	
		tuhé  C4	2585	KYSELINY ALKYLSULFONOVÉ, TUHÉ,	
				neobsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
				nebo	
			2585	KYSELINY ARYLSULFONOVÉ, TUHÉ,	
				neobsahující více než 5 % volné kyseliny sírové	
			3261	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KYSELÁ, TUHÁ, ORGANICKÁ,	
				J.N.	
					
			1719	LÁTKA ŽÍRAVÁ, ALKALICKÁ, KAPALNÁ, J.N.	
		kapalné  C5	2797	KAPALINA, BATERIOVÁ, ALKALICKÁ	
			3266	LÁTKA ŽÍRAVÁ, ZÁSADITÁ, KAPALNÁ,	
				ANORGANICKÁ, J.N.	
					
	anorga-		3262	LÁTKA ŽÍRAVÁ, ZÁSADITÁ, ANORGANICKÁ,	
	nické			TUHÁ, J.N.	
		tuhé  C6			
					
Látky					
zásaditého			2735	AMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, J.N. nebo	
charakteru				POLYAMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, J.N.	
		kapalné  C7	3267	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, ZÁSADITÁ,	
				ORGANICKÁ, J.N.	
	organi-				
	cké		3259	AMINY, TUHÉ, ŽÍRAVÉ, J.N. nebo	
				POLYAMINY, TUHÉ, ŽÍRAVÉ, J.N.	
		tuhé  C8	3263	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, ZÁSADITÁ,	
				ORGANICKÁ, J.N.	
					
			1903	PROSTŘEDEK DEZINFEKČNÍ, KAPALNÝ,	
				ŽÍRAVÝ, J.N.	
			2801	BARVA KAPALNÁ, ŽÍRAVÁ, J.N., nebo	
			2801	MEZIPRODUKT PŘI VÝROBĚ BAREV,	
				KAPALNÝ, ŽÍRAVÝ, J.N.	
		kapalné  C9	3066	BARVA (včetně laků, emailů, mořidel, šelaků,	
				fermeží, leštidel a kapalných základových složek	
				laků) nebo	
			3066	LÁTKY POMOCNÉ K VÝROBĚ BAREV (včetně	
				ředidel a složek odstraňovačů)	
Jiné žíravé látky		1760	ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ LÁTKA, J.N.	
					
			3147	BARVIVO, TUHÉ, ŽÍRAVÉ, J.N. nebo	
		tuhéa  C10		POLOTOVAR BARVIV, TUHÝ, ŽÍRAVÝ, J.N.	
			3244	LÁTKY TUHÉ OBSAHUJÍCÍ ŽÍRAVOU	
				KAPALNOU LÁTKU, J.N.	
			1759	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, J.N.	
					
			2794	AKUMULÁTORY elektrické NAPLNĚNÉ	
				KYSELÝM KAPALNÝM ELEKTROLYTEM	
			2795	AKUMULÁTORY elektrické NAPLNĚNÉ	
Předmět		C11		ALKALICKÝM KAPALNÝM ELEKTROLYTEM	
			2800	AKUMULÁTORY elektrické JIŠTĚNÉ PROTI	
				VYTEČENÍ NAPLNĚNÉ KAPALNÝM	
				ELEKTROLYTEM	
			3028	AKUMULÁTORY ELEKTRICKÉ suché	
				OBSAHUJÍCÍ TUHÝ HYDROXID DRASELNÝ	

_________________
a	Směsi tuhých látek, které nepodléhají předpisům ADR mohou být přepravovány s kapalnými žíravými látkami pod UN číslem 3244, bez toho, aby předtím byla použita přiřazovací kritéria pro třídu 8, s předpokladem, že v čase nakládky látky nebo uzavírání obalu nemají na voze nebo kontejneru žádnou volně viditelnou tekutinu. Každý obal musí odpovídat konstrukčnímu typu obalu, který obstál s úspěchem ve zkoušce těsnosti pro obalovou skupinu II.

Žíravé látky s vedlejším(i) nebezpečími		
			2734	AMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ, J.N.	
				nebo	
			2734	POLYAMINY, KAPALNÉ, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ,	
				J.N.	
	kapalné	CF1	2986	CHLORSILANY, ŽÍRAVÉ, HOŘLAVÉ, J.N.	
Hořlavá b,c,d			2920	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, HOŘLAVÁ J.N.	
CF					
	tuhé	CF2	2921	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, HOŘLAVÁ, J.N.	
					
	kapalné	CS1		LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, SCHOPNÁ	
Samozápalná			3301	SAMOOHŘEVU, J.N.	
CS					
			3095	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, SCHOPNÁ	
	tuhé	CS2		SAMOOHŘEVU, J.N.	
					
Reagující	kapalné	CW1	3094	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, REAGUJÍCÍ S	
s vodou				VODOU, J.N.	
CW					
			3096	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHA, REAGUJÍCÍ S VODOU,	
	tuhé	CW2		J.N.	
					
Působící	kapalné	CO1	3093	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, PŮSOBÍCÍ JAKO	
hořlavě				OXIDAČNÍ ČINIDLO, J.N.	
CO					
			3084	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, PŮSOBÍCÍ JAKO	
	tuhé	CO2		OXIDAČNÍ ČINIDLO, J.N.	
					
Jedovatá f	kapalné c	CT1	2922	LÁTKA ŽÍRAVÁ, KAPALNÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
CT					
	tuhé g	CT2	2923	LÁTKA ŽÍRAVÁ, TUHÁ, JEDOVATÁ, J.N.	
					
			(Žádná další hromadná položka není k dispozici; pokud je potřebné přiřazení k hromadné položce s klasifikačním kódem, určí se podle tabulky převažujících nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9).	
Hořlavá, jedovatá, kapalná f	CFT		

					
			(Žádná další hromadná položka není k dispozici; pokud je potřebné přiřazení k hromadné položce s klasifikačním kódem, určí se podle tabulky převažujících nebezpečí v pododdíle 2.1.3.9).	
Podporující hoření,	COT		
jedovatá f,g				

Poznámky pod čarou:
b	Hořlavé žíravé kapalné látky s bodem vzplanutí pod 23° C, kromě UN čísel 2734 a 2920, jsou látkami třídy 3.
c	Hořlavé, slabě žíravé kapalné látky s bodem vzplanutí od 23° C do 61° C včetně jsou látkami třídy 3.
d	Chlorsilany, které ve styku s vodou nebo vlhkým vzduchem vyvíjejí hořlavé plyny, jsou látkami třídy 4.3.
e	Chlorformiáty s převažujícími jedovatými vlastnostmi jsou látkami třídy 6.1.
f	Žíravé látky, které jsou při vdechnutí velmi jedovaté, jak je definováno v 2.2.61.1.4 až 2.2.61.1.9, jsou látkami třídy 6.1.
g	UN 1690 FLUORID SODNÝ, UN 1812 FLUORID DRASELNÝ, UN 2505 FLUORID AMONNÝ, UN 2674 HEXAFUOROKŘEMIČITAN SODNÝ a UN 2856 HEXAFLUOROKŘEMIČITANY, J.N. jsou látkami třídy 6.1.

2.2.9	Třída 9	Různé nebezpečné látky a předměty

2.2.9.1 	Kritéria

2.2.9.1.1	Název třídy 9 zahrnuje látky a předměty, které během přepravy představují jiné nebezpečí, než jsou nebezpečí ostatních tříd.

2.2.9.1.2	Látky a předměty třídy 9 jsou rozděleny následovně

M1	Látky, které při vdechnutí jemného prachu mohou ohrozit zdraví

M2	Látky a přístroje, které mohou v případě požáru vytvářet dioxiny

M3	Látky uvolňující hořlavé páry

M4	Lithiové baterie

M5	Záchranné prostředky

M6-M8	Látky ohrožující životní prostředí
M6	Látky znečišťující vodu, kapalné
M7	Látky znečišťující vodu, tuhé
M8	Geneticky změněné mikroorganismy a organismy

M9-M10	Zahřáté látky
M9	kapalné
M10	tuhé

M11	Jiné látky, které během přepravy představují nebezpečí a neodpovídají definici žádné jiné třídy.

Definice a klasifikace

2.2.9.1.3	Látky a předměty zařazené do třídy 9 jsou uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2. Přiřazení látek a předmětů, které nejsou jmenovitě uvedeny v tabulce A kapitoly 3.2, k odpovídající položce této tabulky nebo pododdílu 2.2.9.3 musí být provedeno v souladu s ustanoveními odstavců 2.2.9.1.4 až 2.2.9.1.14.

Látky, které při vdechnutí jemného prachu mohou ohrozit zdraví

2.2.9.1.4	Látky, které při vdechnutí jemného prachu mohou ohrozit zdraví, zahrnují azbest a směsi obsahující azbest.

Látky a přístroje, které v případě požáru mohou vytvářet dioxiny

2.2.9.1.5	Látky a přístroje, které v případě požáru mohou vytvářet dioxiny, zahrnují polychlorované bifenyly (PCB) a terfenyly (PCT) a polyhalogenované bifenyly a terfenyly a směsi obsahující tyto látky, jakož i přístroje, jako transformátory, kondensátory a jiné přístroje, které tyto látky nebo směsi obsahují.

POZN.: Směsi s obsahem PCB nebo PCT nejvýše 50 mg/kg nepodléhají ustanovením ADR.

Látky uvolňující hořlavé páry

2.2.9.1.6	Látky uvolňující hořlavé páry zahrnují polymery, které obsahují hořlavé kapaliny s bodem vzplanutí do 55° C.

Lithiové baterie

2.2.9.1.7	Lithiové články a baterie mohou být zařazeny do třídy 9, jestliže odpovídají požadavkům zvláštního ustanovení 230 kapitoly 3.3. Předpisům ADR nepodléhají, pokud splňuji požadavky zvláštního ustanovení 188 kapitoly 3.3. Zařazují se v souladu s postupy uvedenými v oddílu 38.3 Příručky zkoušek a kritérií.

Záchranné prostředky

2.2.9.1.8	Záchranné prostředky zahrnují záchranné prostředky a díly motorových vozidel, které odpovídají definicím uvedeným ve zvláštních ustanoveních 235 nebo 296 kapitoly 3.3.

Látky ohrožující životní prostředí

2.2.9.1.9	Látky ohrožující životní prostředí zahrnují kapalné nebo tuhé látky znečišťující vodu, jakož i roztoky a směsi takových látek (jako přípravky a odpady), které nemohou být zařazeny do jiné třídy nebo přiřazeny k jiné položce třídy 9 uvedené v tabulce A kapitoly 3.2. Zahrnují rovněž geneticky změněné mikroorganismy a organismy.

Látky znečišťující vodu

2.2.9.1.10	Přiřazení látky k položkám UN 3082 LÁTKA OHROŽUJÍCÍ ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ, KAPALNÁ, J.N. a UN 3077 LÁTKA OHROŽUJÍCÍ ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ, TUHÁ, J.N. jako látky znečišťující vodu se provádí podle ustanovení oddílu 2.3.5. Látky, které jsou již zařazeny jako látky ohrožující životní prostředí pod UN čísly 3077 a 3082, jsou uvedeny v pododdílu 2.2.9.4.

Geneticky změněné mikroorganismy nebo organismy

2.2.9.1.11	Geneticky změněné mikroorganismy jsou mikroorganismy, v nichž byl genetický materiál záměrně technickými nebo jinými metodami změněn takovým způsobem, ke kterému v přírodě nemůže dojít. Geneticky změněné mikroorganismy jsou ve smyslu třídy 9 takové, které nejsou nebezpečné pro lidi ani zvířata, které však mohou zvířata, rostliny, mikrobiologické látky a ekosystémy změnit způsobem, ke kterému v přírodě nemůže dojít.

POZN. 1: Geneticky změněné mikroorganismy, které jsou infekční, jsou látkami třídy 6.2, UN čísel 2814 a 2900.

POZN. 2: Geneticky změněné mikroorganismy, pro které bylo uděleno povolení k uvolnění do životního prostředí10, nepodléhají předpisům pro tuto třídu.

POZN. 3: Živí obratlovci nebo živá bezobratlá zvířata nesmějí být používáni k přepravě geneticky změněných mikroorganismů zařazených do třídy 9, ledaže by látka nemohla být přepravena jiným způsobem.
__________________
10	Viz zvláště část C Směrnice 90/220/EEC (úřední věstník Evropského společenství čs. 117 z 28. Května 1990, str. 18-20), ve které je stanoven schvalovací postup pro Evropské společenství.

2.2.9.1.12	Geneticky změněné organismy, o kterých je známo nebo se dá předpokládat, že jsou nebezpečné pro životní prostředí, musí být přepravovány v souladu s podmínkami stanovenými příslušným orgánem země původu.

Zahřáté látky

2.2.9.1.13	Zahřáté látky zahrnují látky, které jsou přepravovány nebo podávány k přepravě v kapalném stavu při teplotě 100° C nebo vyšší a v případě látek, které mají bod vzplanutí, při teplotě pod jejich bodem vzplanutí. Zahrnují také tuhé látky, které jsou přepravovány nebo podávány k přepravě při teplotě 240° C nebo vyšší.

POZN.: Zahřáté látky smějí být přiřazeny ke třídě 9 jen tehdy, jestliže nesplňují kritéria některé jiné třídy.

Jiné látky, které během přepravy představují nebezpečí a neodpovídají definici žádné jiné třídy

2.2.9.1.14	Tyto různé látky neodpovídají definici žádné jiné třídy a jsou proto přiřazeny ke třídě 9:
tuhé sloučeniny amoniaku (čpavku) s bodem vzplanutí pod 61° C
méně nebezpečné dithioničitany
velmi lehce prchavé kapalné látky
látky vyvíjející škodlivé páry
látky obsahující alergeny
chemické testovací soupravy a soupravy první pomoci

POZN.: Následující látky a předměty, uvedené ve Vzorových předpisech OSN, nepodléhají ustanovením ADR

UN 1845	OXID UHLIČITÝ, TUHÝ (SUCHÝ LED),
UN 2071	HNOJIVA OBSAHUJÍCÍ DUSIČNAN AMONNÝ,
UN 2216	MOUČKA RYBÍ (ODPADY RYBÍ), STABILIZOVANÁ,
UN 2807	LÁTKY MAGNETIZOVANÉ,
UN 3166	MOTOR SPALOVACÍ nebo VOZIDLO POHÁNĚNÉ HOŘLAVÝM PLYNEM nebo VOZIDLO POHÁNĚNÉ HOŘLAVOU KAPALINOU
UN 3171	VOZIDLO NA BATERIOVÝ POHON nebo UN 3171 PŘISTROJ NA BATERIOVÝ POHON
UN 3334	LÁTKA KAPALNÁ PODLÉHAJÍCÍ PŘEDPISŮM PRO LETECKOU DOPRAVU, J.N.
UN 3335	LÁTKA TUHÁ PODLÉHAJÍCÍ PŘEDPISŮM PRO LETECKOU DOPRAVU, J. N.
UN 3363	NEBEZPEČNÉ VĚCI VE STROJÍCH NEBO NEBEZPEČNÉ VĚCI V PŘÍSTROJÍCH

Přiřazení k obalovým skupinám

2.2.9.1.15	Látky a předměty třídy 9 uvedené tabulce A kapitoly 3.2 musí být na základě svého stupně nebezpečnosti přiřazeny k jedné z následujících obalových skupin:

Obalová skupina II :	středně nebezpečné látky
Obalová skupina III :	málo nebezpečné látky

2.2.9.2	Látky a předměty nepřipuštěné k přepravě

Následující látky a předměty nejsou k přepravě připuštěny
-	Lithiové baterie, které neodpovídají příslušným podmínkám zvláštních ustanovení 188, 230 nebo 636 kapitoly 3.3;
-	Nevyčištěné vyprázdněné zadržovací vany pro přístroje, jako jsou transformátory a kondenzátory, které obsahují látky přiřazené k UN číslům 2315, 3151 nebo 3152.

2.2.9.3	Seznam hromadných pojmenování

			Klasifi- kační kód	UN- číslo	Pojmenování látek nebo předmětů	
						
Látky, které při vdechnutí	M1	2212	AZBEST, MODRÝ (krokydolit) nebo AZBEST,	
jemného prachu mohou			HNĚDÝ (amosit, mysorit)	
ohrozit zdraví		2590	AZBEST BÍLÝ (chrysotil, aktinolit, antofylit, tremolit)	
						
				2315	BIFENYLY POLYCHLOROVANÉ	
Látky a přístroje, které	M2	3151	BIFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, KAPALNÉ nebo	
mohou v případě požáru			TERFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, KAPALNÉ	
vytvářet dioxiny		3152	BIFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, TUHÉ nebo	
					TERFENYLY POLYHALOGENOVANÉ, TUHÉ	
						
				2211	KULIČKY POLYMERNÍ, ZPĚŇOVATELNÉ, vylučující	
					hořlavé páry	
Látky uvolňující hořlavé	M3	3314	PLASTY, SMĚS LISOVACÍ, ve formě těsta, desek	
páry					nebo tyčí, uvolňující hořlavé páry	
						
				3090	BATERIE LITHIOVÉ	
Lithiové baterie	M4	3091	BATERIE LITHIOVÉ OBSAŽENÉ v ZAŘÍZENÍCH	
					nebo	
					BATERIE LITHIOVÉ, BALENÉ SE ZAŘÍZENÍMI	
						
				2990	PROSTŘEDKY ZÁCHRANNÉ, SAMONAFUKOVACÍ,	
					jako letecké skluzavky, letecké zařízení pro přežití a	
					mořské záchranné vybavení	
Záchranné prostředky	M5	3072	PROSTŘEDKY ZÁCHRANNÉ,	
					NESAMONAFUKOVACÍ, které obsahují nebezpečné	
					látky jako výbavu	
				3268	PLNIČE AIRBAGŮ (nafukovacích vaků) nebo	
					MODULY AIRBAGŮ (nafukovacích vaků) nebo	
					NAPÍNAČE BEZPEČNOSTNÍCH PÁSŮ	
						
		kapalné	M6	3082	LÁTKA OHROŽUJÍCÍ ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ,	
					KAPALNÁ, J.N.	
	znečiš-					
	ťující					
	vodu					
				3077	LÁTKA OHROŽUJÍCÍ ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ, TUHÁ,	
		tuhé	M7		J.N.	

Látky						
ohrožující	geneticky změněné			
životní	mikroorganismy a			
prostředí	organismy	M8	3245	MIKROORGANISMY, GENETICKY ZMĚNĚNÉ	

		3257	LÁTKA ZAHŘÁTÁ, KAPALNÁ, J.N., na 100 nebo	
			vyšší, u látek s bodem vzplanutí pod svým bodem	
	kapalné		vzplanutí (včetně roztaveného kovu, roztavené soli,	
	M9		atd.)	
Zahřáté látky				
		3258	ZAHŘÁTÉ TUHÉ LÁTKY, J.N. na 240° C nebo vyšší	
	tuhé			
	M10			
				
		1841	1- AMINOETHANOL	
Jiné látky, které		1931	DITHIONIČITAN ZINEČNATÝ	
během přepravy		1941	DIBROMDIFLUORMETHAN (Difluordibrommethan)	
představují		1990	BENZALDEHYD	
nebezpečí a		2969	SADA RICINOVÁ nebo	
neodpovídají	M11	2969	MOUČKA RICINOVÁ nebo	
definici žádné jiné				
tříd				
		2969	KOLÁČ RICINOVÝ nebo	
		2969	VLOČKY RICINOVÉ	
		3316	SOUPRAVA TESTOVACÍ nebo	
		3316	ZAŘÍZENÍ PRVNÍ POMOCI	

2.2.9.4	Látky již zařazené jako látky ohrožující životní prostředí, které nespadají pod jinou třídu ani pod položky třídy 9, s výjimkou položek UN čísel 3077 a 3082

UN 3082	LÁTKA OHROŽUJÍCÍ ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ, KAPALNÁ, J.N.

Kapalné látky znečišťující vodu

Alkohol C6 - C17 (sekundární) poly (3-6) ethoxylát
Alkohol C12 - C15 poly (1-3) ethoxylát
Alkohol C13 - C15 poly (1-6) ethoxylát
Alfa-methrin
Butylbenzylftalát
Chlorované parafiny (C10 - C13)
1-Chloroktan
Kresyldifenylfosfát
Cyfluthrin
Decylacrylát
Di-n-butylftalát
1,6-Dichlorhexan
Diisopropylbenzeny
Isodecylakrylát
Isodecyldifenylfosfát
Isooktylnitrát
Malathion
Resmethrin
Triarylfosfáty
Trikresylfosfáty
Triethylbenzen
Trixylenylfosfát

UN 3077	LÁTKA OHROŽUJÍCÍ ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ, TUHÁ, J.N.

Tuhé látky znečišťující vodu

Chlorhexidin
Chlorované parafiny (C10 - C13)
p-dichlorbenzen
Difenyl
Difenylether
Fenbutadinoxid
Chlorid rtuťný (kalomel)
Tributylfosfát cínu
Bromid zinečnatý

KAPITOLA 2.3
ZKUŠEBNÍ POSTUPY

2.3.0	Všeobecně

Pokud v kapitole 2.2 nebo v této kapitole není stanoveno jinak, je třeba pro klasifikaci nebezpečných věcí použít zkušební postupy uvedené v Příručce pro zkoušky a kritéria.

2.3.1	Zkouška na výpotek pro trhaviny typu A

2.3.1.1	Trhaviny typu A (UN číslo 0081) musí, pokud obsahují více než 40 % kapalného esteru kyseliny dusičné, navíc ke zkouškám uvedeným v Příručce pro zkoušky a kritéria, vyhovět ještě následující zkoušce na výpotek.

2.3.1.2	Přístroj pro zkoušku trhavin na výpotek (obrázky 1 až 3) se skládá z dutého bronzového válce. Tento válec, který je na jedné straně uzavřen deskou z téhož kovu, má vnitřní průměr 15,7 mm a hloubku 40 mm. Ve stěně je po obvodu 20 otvorů o průměru 0,5 mm (4 řady po 5 otvorech). Bronzový píst tvaru válce o délce 48 mm, jehož celková délka činí 52 mm, vniká do svisle postaveného válce; tento píst, jehož průměr činí 15,6 mm se zatíží závažím o hmotnosti 2220 g tak, že se vyvine tlak 120 kPa (1,2 bar) na dno válce.

2.3.1.3	Z 5 až 8 gramů trhaviny se vytvoří žmolek o délce 30 mm a průměru 15 mm, který se obalí velmi jemnou gázou a vloží se do válce; na něj se potom přiloží píst se závažím, aby byla trhavina vystavena tlaku 120 kPa (1,2 bar). Zaznamená se doba, která uplyne, než se ve vnějších otvorech ve válci objeví první olejové kapičky (nitroglycerin).

2.3.1.4	Trhavina se považuje za vyhovující, jestliže se při zkoušce provedené při teplotě 15 až 25° C objeví první kapičky po časovém období delším než 5 minut.

Zkouška trhavin na výpotek

Rozměry v mm
(1) 4 řady po 5 otvorech o průměru 0,5
(2) Měď
(3) Olověná deska se středovým kuželem na spodní straně
(4) 4 otvory, cca 46 x 56, rozděleny rovnoměrně po obvodu

2.3.2	Zkoušky týkající se nitrovaných směsí celulózy třídy 4.1

2.3.2.1	Nitrocelulóza nesmí během půlhodinového zahřívání při teplotě 132°C vyvíjet žádné viditelné žlutohnědé nitrózní páry (nitrózní plyny). Zápalná teplota musí být vyšší než 180 °C. Viz 2.3.2.3 až 2.3.2.8, 2.3.2.9a) a 2.3.2.10 dále.

2.3.2.2	3 gramy zvIáčněné nitrocelulózy nesmějí během hodinového zahřívání při teplotě 132 °C vyvíjet žádné viditelné žlutohnědé nitrózní páry (nitrózní plyny). Zápalná teplota musí být vyšší než 170 °C. Viz 2.3.2.3 až 2.3.2.8, 2.3.2.9 b) a 2.3.2.10 dále.

2.3.2.3	Dále uvedené zkušební postupy se použijí, pokud vzniknou názorové rozdíly v otázce přípustnosti přepravy těchto látek silniční dopravou.

2.3.2.4	Pokud se při zkouškách pro ověření podmínek stálosti, uvedených výše v tomto oddílu, zvolí jiné zkušební postupy, musí tyto postupy vést ke stejným závěrům k jakým vedou postupy uvedené dále.

2.3.2.5	Při dále popsané zkoušce tepelné stálosti se nesmí teplota v sušárně, ve které se zkoušený vzorek nachází, odchylovat o více než 2 °C od předepsané teploty; předepsaná doba zkoušky 30 nebo 60 minut musí být dodržena s odchylkou nejvýše 2 minut. Sušárna musí být uzpůsobena tak, aby po vložení vzorku bylo dosaženo požadované teploty nejdéle do 5 minut.

2.3.2.6	Zkušební vzorky se musí před zkouškami podle pododdílů 2.3.2.9 a 2.3.2.10 sušit ve vakuovém exsikátoru, obsahujícím roztavený a zrnitý chlorid vápenatý, při okolní teplotě po dobu nejméně 15 hodin, přičemž musí být zkušební látka rozprostřena v tenké vrstvě; k tomuto účelu musí být látky, které nejsou práškovité ani vláknité, rozdrceny, rozstrouhány nebo rozřezány na malé kousky. Tlak v exsikátoru se musí udržovat pod 6,5 kPa (0,065 bar).

2.3.2.7	Před sušením za podmínek uvedených v pododdílu 2.3.2.6 musí být látky odpovídající pododdílu 2.3.2.2 předsušeny v sušárně s dobrým provzdušněním při teplotě udržované na 70 °C tak dlouho, dokud úbytek hmotnosti za 15 minut není menší než 0.3 % původní hmotnosti.

2.3.2.8	Slabě nitrovaná nitrocelulóza podle pododdílu 2.3.2.1 je nejdříve podrobena předsušení podle podmínek uvedených v pododdílu 2.3.2.7; sušení se dokončí ponecháním nitrocelulózy po dobu nejméně 15 hodin v exsikátoru obsahujícím koncentrovanou kyselinou sírovou.

2.3.2.9	Zkouška chemické stability za tepla

(a)	Zkouška látky uvedené v pododdílu 2.3.2.1.

(i)	Do každé ze dvou skleněných zkumavek, které mají

délku	350 mm
vnitřní průměr	16 mm
tloušťku stěny	1,5 mm

se vloží 1 g látky vysušené chloridem vápenatým (látka pro sušení se musí v případě potřeby zmenšit na kousky, jejichž hmotnost jednotlivě nepřesahuje 0,05 g).
Obě zkumavky se úplně přikryjí tak, aby uzávěry nekladly odpor, a vloží se do sušárny tak, aby bylo vidět alespoň 4/5 jejich délky a ponechají se tam po dobu 30 minut při konstantní teplotě 132 °C. Po tuto dobu se pozoruje, zda se vyvíjejí nitrózní plyny ve formě žlutohnědých par, které jsou dobře viditelné na bílém pozadí.

(ii)	Látka se považuje za stálou, jestliže se takové páry neobjeví.

(b)	Zkouška zvláčněné nitrocelulózy (viz 2.3.2.2)

(i)	3 g zvláčněné nitrocelulózy se vloží do obdobných skleněných zkumavek jako pod písmenem a), které se pak naplněné vloží do sušárny s konstantní teplotou 132 °C.

(ii)	Zkumavky se zvláčněnou nitrocelulózou zůstanou v sušárně jednu hodinu. Po tuto dobu nesmějí být viditelné žádné žlutohnědé nitrózní páry (nitrózní plyny). Pozorování a vyhodnocení jako pod písmenem (a).

2.3.2.10	Zápalná teplota (viz 2.3.2.1 a 2.3.2.2)

(a)	Zápalná teplota se určí zahříváním 0,2 g látky uzavřené ve skleněné zkumavce, která je ponořena do lázně z Woodovy slitiny (kovové lázně). Zkumavka se ponoří do lázně, jakmile tato dosáhla teploty 100 °C. Teplota lázně se pak progresivně zvyšuje každou minutu o 5 °C.

(b)	Zkumavky musí mít:
délku		125 mm
vnitřní průměr	15 mm
tloušťku stěny	0,5 mm

a musí být ponořeny do hloubky 20 mm;

(c)	Zkouška se musí opakovat třikrát a pokaždé se musí zaznamenat teplota, při níž došlo k zapálení/vznícení látky, t.j. k pomalému nebo rychlému shoření, deflagraci nebo výbuchu;

(d)	Nejnižší teplota zaznamenaná při těchto třech zkouškách je zápalnou teplotou.

2.3.3	Zkoušky hořlavých kapalných látek tříd 3, 6.1 a 8

2.3.3.1	Zkouška pro stanovení bodu vzplanutí

2.3.3.1.1	Bod vzplanutí se určuje některým z těchto přístrojů

(a)	Abel;
(b)	Abel-Pensky;
(c)	Tag;
(d)	Pensky-Martens;
(e)	Přístroj podle ISO 3679:1983 nebo ISO 3680:1983.

2.3.3.1.2	Pro stanovení bodu vzplanutí nátěrových hmot, lepidel a podobných viskózních výrobků obsahujících rozpouštědla, smí být použito jen přístrojů a zkušebních metod, které jsou vhodné ke stanovení bodu vzplanutí viskózních kapalin podle těchto norem:

(a)	Mezinárodní norma ISO 3679:1983;
(b)	Mezinárodní norma ISO 3680:1983;
(c)	Mezinárodní norma ISO 1523:1983;
(d)	Německá norma DIN 53213:1978, část 1.

2.3.3.1.3	Zkušební postup musí být založen buď na rovnovážné metodě, nebo na nerovnovážné metodě.

2.3.3.1.4	K postupu podle rovnovážné metody viz

(a)	Mezinárodní norma ISO 1516:1981;
(b)	Mezinárodní norma ISO 3680:1983;
(c)	Mezinárodní norma ISO 1523:1983;
(d)	Mezinárodní norma ISO 3679:1983.

2.3.3.1.5	Postupy podle nerovnovážné metody jsou následující:

(a)	Pro přístroj Abel viz

(i)	Britská norma BS 2000 část 170:1995;
(ii)	Francouzská norma NF MO7-011:1988;
(iii)	Francouzská norma NF T66-009:1969;

(b)	Pro přístroj Abel-Pensky viz

(i)	Německá norma DIN 51755, část 1:1974 (pro teploty od 5 °C do 65 °C);
(ii)	Německá norma DIN 51755, část 2:1978 (pro teploty pod 5 °C);
(iii)	Francouzská norma NF MO7-036:1984;

(c)	Pro přístroj Tag viz: Americká norma ASTM D 56:1993;

(d)	Pro přístroj Pensky-Martens viz:

(i)	Mezinárodní norma ISO 2719:1988;
(ii)	Evropská norma EN 22719:1994 v každé z jejím národních verzí (např. BS 2000, část 404/EN 22719);
(iii)	Americká norma ASTM D 93:1994;
(iv)	Norma Ropného institutu (Institute of Petroleum) IP 34:1988.

2.3.3.1.6	Zkušební postupy uvedené v 2.3.3.1.4 a 2.3.3.1.5 se používají jen pro rozsahy bodu vzplanutí uvedené u jednotlivých postupů. Při výběru postupu je třeba vzít v úvahu možnost chemických reakcí mezi látkou a zkušební nádobou. Přístroj jn třeba, pokud to dovoluje bezpečnost, umístit na místě, které je chráněno před průvanem. Z bezpečnostních důvodů se používá pro organické peroxidy a samovolně se rozkládající látky (zvané též "energetické" látky) nebo pro jedovaté látky metoda, při níž se používá jen malý zkušební vzorek o objemu cca 2 ml.

2.3.3.1.7	Jestliže je bod vzplanutí stanovený nerovnovážnou metodou podle 2:3.3.1.5 23 °C ± 2 °C nebo 61 °C ± 2 °C, je třeba tento výsledek potvrdit pro každý teplotní rozsah jednou z rovnovážných metod uvedených v 2.3.3.1.4.

2.3.3.1.8	Je-li zařazení hořlavé kapalné látky sporné, je směrodatné zařazení, které navrhl odesílatel, jestliže se výsledek kontrolní zkoušky pro stanovení bodu vzplanutí dotyčné kapaliny neliší o více než 2 °C od mezních hodnot (23 °C, popř. 61 °C) uvedených ve 2.2.3.1. Liší-li se výsledek kontrolní zkoušky o více než 2 °C, je nutno provést druhou kontrolní' zkoušku a jako rozhodující platí nejnižší hodnota bodu vzplanutí zjištěná ve dvou kontrolních zkouškách.

2.3.3.2	Zkouška pro stanovení obsahu peroxidu

Obsah peroxidu v kapalné látce se určuje následujícím postupem:

Množství p (asi 5 g s přesností vážení na 0,01 g) zkoušené kapaliny se nalije do Erlenmeyerovy baňky; přidá se 20 cm3 anhydridu kyseliny octové a asi 1 g tuhého jodidu draselného rozetřeného na prášek, obsah baňky se protřepe a po 10 minutách se ohřeje během 3 minut na cca 60° C; poté se nechá chladnout po dobu 5 minut a přidá se 25 cm3 vody. Potom se nechá stát po dobu půl hodiny a poté se uvolněný jód titruje desetinormálním roztokem sirnatanu sodného bez přidání indikátoru. Úplné odbarvení značí konec reakce. Označíme-!i potřebný počet cm3 roztoku sirnatanu písmenem n, vypočítá se procentní obsah peroxidu ve vzorku (počítán jako H2O2) podle vzorce:
17n
---------
100p

2.3.4	Zkouška ke stanovení tekutosti

Ke stanovení tekutosti kapalných, viskózních nebo pastovitých látek a směsí se používá následující zkušební postup

2.3.4.1	Zkušební přístroj

Obchodně běžný penetrometr podle normy ISO 2137:1985 s vodící tyčí o hmotnosti 47,5 g ± 0,05 g; děrovaný kotouč z duralu s kónickými otvory o hmotnosti 102,5 g ± 0,05 g (viz obrázek 1); penetrační nádobka o vnitřním průměru 72 až 80 mm k jímání vzorku.

2.3.4.2	Zkušební postup

Vzorek se naplní do penetrační nádobky nejméně půl hodiny před začátkem měření. Nádobka se hermeticky uzavře a ponechá v klidu až do začátku měření. Vzorek se v hermeticky uzavřené penetrační nádobce ohřeje na 35 °C ± 0,5 °C a teprve bezprostředně před měřením (nejvýše 2 minuty) se přemístí na stolek penetrometru. Nyní se na povrch kapaliny nasadí hrot S děrovaného kotouče a změří se hloubka průniku.

2.3.4.3	Vyhodnocení výsledků zkoušky

Látka je pastovitá, jestliže po nasazení hrotu S na povrch vzorku je hodnota penetrace odečtená na stupnici:

(a)	po době zatížení 5 s ± 0,1 s je menší než 15 mm ± 0,3 mm, nebo
(b)	při době zatížení 5 s ± 0,1 s je větší než 15 mm ± 0,3 mm, avšak dodatečná penetrace po dalších 55 s ± 0,5 s je menší než 5,0 mm ± 0,5 mm.

POZN.: U vzorků majících bod tečení je často nemožné dosáhnout v penetrační nádobce stálého rovného povrchu a tím zajistit při nasazení hrotu S jednoznačné počáteční podmínky měřeni. Navíc může u některých vzorků nastat při nárazu děrovaného kotouče elastická deformace povrchu a v prvních vteřinách může dojít k naměření vyšších hodnot penetrace. Ve všech těchto případech může být vhodné vyhodnotit výsledky podle odstavce b) výše.

Penetrometr

Pro míry bez udání tolerance platí ± 0,1 mm

2.3.5	Zkoušky ke stanovení ekotoxicity, odolnosti a bioakumulace látek ve vodě pro zařazení do třídy 9

POZN.: Použité zkušební metody musí odpovídat těm, které byly schváleny Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a Evropskou komisi (EC). Pokud se použiji jiné zkušební metody, musí ta být metody mezinárodně uznávané, rovnocenné zkušebnim metodám OECD/Evropské komise a musí být uvedeny ve zkušebních protokolech.

2.3.5.1	Akutní toxicita pro ryby

Cílem této zkoušky je stanovit, při jaké koncentraci dojde k úhynu 50 % pokusných zvířat. Jde o hodnotu LC50, tj. koncentraci látky ve vodě, která způsobí v průběhu nepřetržitého časového intervalu pokusu nejméně 96 hodin úhyn 50 % ryb zkoušené skupiny. Vhodné druhy ryb jsou: danio pruhované (Brachydanio rerio), střevle (Pimephales promelas) a pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss).

Ryby se vystaví působení zkoušené látky, která se přidává do vody v různých koncentracích (plus kontrolní náplň). Pozorování se zaznamenávají nejméně každých 24 hodin. Na konci 96-ti hodinového působení a - pokud je to možné - při každém pozorování se vypočítá koncentrace, která usmrtí 50 % ryb. Kromě toho se určí koncentrace, u které se po 96-ti hodinách nezjistí žádný účinek (no observed efect concentrtion-NOEC).

2.3.5.2	Akutní toxicita pro dafnie

Cílem této zkoušky je zjistit účinnou koncentraci látky ve vodě, která učiní 50 dafnií neschopnými plavání (EC50). Vhodnými pokusnými organismy jsou: Daphnia magna a Daphnia pulex. Dafnie se vystaví na 48 hodin působení zkoušené látky, která se přidává do vody v různých koncentracích. Kromě toho se určí koncentrace, u které se po 48 hodinách nezjistí žádný účinek (no observed effect concentration - NOEC).

2.3.5.3	Brzdění růstu vodních řas

Cílem této zkoušky je zjistit účinek chemické látky na růst vodních řas při standardních podmínkách. V časovém období 72 hodin se porovná změna biomasy a přírůstek řas za stejných podmínek, avšak bez přítomnosti zkoušené chemické látky. Tím se zjistí účinná koncentrace, při které se sníží o 50 % nejen růst řas (IC50r), ale i tvorba biomasy (IC50b).

2.3.5.4	Zkoušky snadné biologické odbouratelnosti

Cílem těchto zkoušek je stanovit stupeň biodegradace za standardních aerobních podmínek. Zkušební látka se v malých koncentracích přidává k živnému roztoku s aerobními bakteriemi. Vývoj biodegradace se pozoruje po dobu 28 dní určením parametru, který je uveden u použité zkušební metody. Existuje více rovnocenných zkušebních metod. Parametry zahrnují úbytek rozpuštěného organického uhlíku (DOC), vývin oxidu uhličitého (CO2) a ztrátu kyslíku (O2).

Látka je považována za biologicky snadno odbouratelnou, jestliže v období nejvýše 28 dní splní následující kritéria, přičemž tyto hodnoty musí být dosaženy do 10 dnů, počínaje dnem, v němž biodegradace poprvé dosáhla 10 %:

Úbytek DOC	70%
Vývin CO2	60 % teoretické produkce CO2
Ztráta O2	60 % teoretické potřeby O2

Jestliže výše uvedená kritéria nebyla splněna, může pokus pokračovat déle než 28 dnů, avšak výsledek bude představovat příslušnou biologickou odbouratelnost zkoušené látky. Pro účely zařazení se za normálních okolností vyžaduje výsledek „snadné“ odbouratelnosti.

Pokud jsou k dispozici jen údaje COD a BOD5, látka se považuje za biologicky snadno odbouratelnou, je-li poměr BOD5 : COD větší nebo roven 0,5.

Biochemická spotřeba kyslíku (BOD - Biochemical Oxygen Demand) je definována jako hmotnost rozpuštěného kyslíku, která je potřebná pro biochemickou oxidaci určitého objemu roztoku látky za předepsaných podmínek. Výsledek se uvádí v gramech BOD na gram zkoušené látky. Zkouška, která trvá normálně 5 dnů, se provádí při použití národní standardní zkušební metody.

Chemická spotřeba kyslíku (COD - Chemical Oxygen Demand) je měřítkem oxidovatelnosti látky a vyjadřuje se jako ekvivalentní množství kyslíku oxidačně působícího reagenčního činidla, které zkoušená látka spotřebuje za stanovených laboratorních podmínek. Výsledky se udávají v gramech COD na gram látky. Smějí být použity národní standardní zkušební metody.

2.3.5.5	Zkoušky pro bioakumulační potenciál

2.3.5.5.1	Cílem této zkoušky je stanovit bioakumulační potenciál, buď poměrem mezi rovnovážnou koncentraci (c) látky v rozpouštědle a ve vodě, nebo pomocí faktoru biokoncentrace (BCF).

2.3.5.5.2	Poměr rovnovážné koncentrace (c) látky v rozpouštědle k rovnovážné koncentraci látky ve vodě se obyčejně vyjadřuje jako log,o. Rozpouštědlo a voda smí vykazovat jen zanedbatelnou mísitelnost a látka nesmí ve vodě jonizovat. Normálně používaným rozpouštědlem je n-oktanol.

V případě n-oktanolu a vody je výsledek

log Pow = log10 [co/cw]

kde Pow je koeficient dělení, který se získá tak, že se koncentrace látky v noktanolu (co) podělí koncentrací látky ve vodě (cw). Jestliže je log Pow > 3,0, pak má látka bioakumulační potenciál.

2.3.5.5.3	Faktor biokoncentrace (BCF) je definován jako poměr mezi koncentrací zkoušené látky v pokusné rybě (cf) a koncentrací v pokusné vodě (cw) ve stabilním stavu:

BCF = (cf) / (cw).

Princip zkoušky spočívá v tom, že ryby jsou vystaveny působení zkoušené látky v roztoku nebo v dispersi ve vodě při známých koncentracích. Podle zvolené zkušební metody, která spočívá na vlastnostech zkoušené látky, se smí použít průtočná, statická nebo semistatická metoda. Ryby se vystaví na určité časové období působení zkoušené látky, po kterém následuje časové období bez další expozice. V průběhu druhého časového období se provedou měření přírůstku zkoušené látky ve vodě, tj. vylučovací přírůstek nebo čistící přírůstek.
(Různé zkušební metody a metoda výpočtu BCF jsou detailně uvedeny ve Směrnicích pro zkoušení chemikálií OECD - OECD Guidelines for Testing of Chemicals - metody 305A až 305E, 12. květen 1981).

2.3.5.5.4	Látka může vykazovat hodnotu log Pow, která je větší než 3,0, a hodnotu BCF, která je menší než 100. To ukazuje na malý nebo nulový bioakumulační potenciál. Ve sporných případech má hodnota BCF přednost před hodnotou log Pow. jak je znázorněno na vývojovém diagramu v 2.3.5.7.

2.3.5.6	Kritéria

Látku lze považovat za vodu znečišťující, jestliže splňuje jedno z následujících kritérií:

Nejnižší hodnota z hodnot LC50 během 96 hodin pro ryby, EC50 během 48 hodin pro dafnie nebo IC50 během 72 hodin pro řasy

-	je nejvýše 1 mg/litr;
-	je větší než 1 mg/litr, nejvýše však 10 mg/litr, a látka není biologicky odbouratelná;
-	je větší než 1 mg/litr, nejvýše však 10 mg/litr, a hodnota log Pow je větší nebo rovna 3,0 (ledaže by experimentálně stanovený BCF činil nejvýše 100).

2.3.5.7	Vývojový diagram

*)	Nejnižší z hodnot LC50 během 96 hodin, EC50 během 48 hodin, popřípadě IC50 během 72 hodin.

BCF = faktor biokoncentrace.