ČÁST 6

Požadavky na konstrukci a zkoušení obalů,
velkých nádob pro volně ložené látky (IBC),
velkých obalů a cisteren

KAPITOLA 6.1

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI A ZKOUŠENÍ OBALŮ

6.1.1	Všeobecně

6.1.1.1	Požadavky této kapitoly se nevztahují na:

(a)	Obaly obsahující radioaktivní materiál třídy 7, pokud není stanoveno jinak (viz 4.1.9.);

(b)	Obaly obsahující infekční látky třídy 6.2, pokud není stanoveno jinak (viz kapitola 6.3, Poznámka a pokyny pro balení P621 uvedené v pododdílu 4.1.4.1);

(c)	Nádoby obsahující plyny třídy 2;

(d)	Obaly, jejichž čistá (netto) hmotnost přesahuje 400kg;

(e)	Obaly s vnitřním objemem přesahujícím 450 litrů.

6.1.1.2	Požadavky na obaly uvedené v oddílu 6.1.4 jsou založeny na obalech běžně používaných. Aby byl vzat v úvahu vědecký a technický pokrok, nejsou námitky proti používání obalů s odlišnou specifikací od uvedených v oddílu 6.1.4, pokud jsou stejně účinné, přijatelné pro příslušný úřad a schopné úspěšně vyhovět zkouškám popsaným v pododdílu 6.1.1.3 a oddílu 6.1.5. Jiné metody zkoušení než popsané v této kapitole jsou přípustné, pokud jsou rovnocenné a jsou uznány příslušným úřadem.

6.1.1.3	Každý obal určený pro kapaliny musí být podroben úspěšně zkoušce těsnosti a musí být schopen splnit přiměřenou úroveň zkoušek uvedenou v 6.1.5.4.3:

(a)	před prvním použitím pro přepravu;

(b)	po rekonstrukci nebo obnovení, před jeho opětovným použitím pro přepravu;

Pro tuto zkoušku nemusí být obaly vybaveny vlastními uzávěry. Vnitřní nádoba kompozitních obalů může být zkoušena bez vnějšího obalu, pokud tím nejsou ovlivněny výsledky zkoušky.

Tato zkouška se nevyžaduje pro:

-	vnitřní obaly skupinových obalů;

-	vnitřní nádoby kompozitních obalů (sklo, porcelán nebo kamenina) označené symbolem "RID/ADR" podle pododdílu 6.1.3.1 (a) (ii);

-	obaly z jemného plechu označené symbolem "RID/ADR" podle pododdílu 6.1.3.1 (a) (ii);

6.1.1.4	Obaly musí být vyrobeny, obnoveny a odzkoušeny podle programu zajištění kvality, který uspokojuje příslušný úřad, aby bylo zajištěno, že každý vyrobený obal splňuje požadavky této kapitoly.

6.1.1.5	Výrobci a následní distributoři obalů musí uživatelům poskytnout informace týkající se postupů, které je nutno dodržovat a popis typů a rozměrů uzávěrů (zahrnujíc v to i požadovaná těsnění)	 a jakékoliv další komponenty	 potřebné pro zabezpečení toho, že obaly připravené k přepravě jsou schopny projít jakýmikoliv aplikovatelnými zkouškami odolnosti uvedenými v této kapitole.

6.1.2	Kódování konstrukčních typů obalů

6.1.2.1	Kód sestává z:

(a)	arabské číslice označující druh obalu, např. sud, kanystr atd., následované;

(b)	jedním nebo několika velkými latinskými písmeny označujícími druh materiálu, např. ocel, dřevo atd., následované v případě nutnosti;

(c)	arabskou číslicí označující kategorii obalu v rámci konstrukčního typu obalu.

6.1.2.2	Pro kompozitní obaly se použijí dvě velká latinská písmena na druhém místě kódu. První písmeno označuje materiál vnitřní nádoby a druhé písmeno označuje materiál vnějšího obalu.

6.1.2.3	Pro skupinové obaly se musí použít pouze kódové číslo pro vnější obal.

6.1.2.4	Písmena "T", "V" nebo "W" mohou být uvedena za kódem obalu. Písmeno "T" označuje záchranný obal odpovídající požadavkům uvedeným v 6.1.5.1.11. Písmeno "V" označuje zvláštní obal odpovídající požadavkům uvedeným v 6.1.5.1.7. Písmeno "W" označuje, že obal, ačkoli je téhož typu uvedeného v kódu, je vyroben podle specifikací odlišných od specifikací uvedených v oddílu 6.1.4 a je považován za ekvivalentní požadavkům uvedeným v pododdílu 6.1.1.2.

6.1.2.5	Následující číslice se musí použít pro druhy obalů:
1.	Sud
2.	Dřevěný sud
3.	Kanystr
4.	Bedna
5.	Pytel
6.	Kompozitní obal
7.	(vyhrazeno)
0.	Obaly z jemného plechu

6.1.2.6	Následující velká písmena se použijí pro druhy materiálu:
A.	Ocel (všechny druhy a povrchové úpravy);
B.	Hliník
C.	Dřevo přírodní
D.	Překližka
F.	Rekonstituované dřevo (jako dřevovláknité či dřevotřískové materiály) 
G.	Lepenka
H.	Plast
L.	Textilní tkanina
M.	Papír vícevrstvý
N.	Kov (jiný než ocel nebo hliník)
P.	Sklo, porcelán nebo kamenina

6.1.2.7	V následující tabulce jsou uvedeny kódy používané pro značení typu obalů v závislosti na druhu obalů, materiálu použitém pro jejich výrobu a jejich kategorii; současně se v ní odkazuje na pododdíly, kde jsou uvedeny příslušné požadavky:

Druh obalu	Materiál	Kategorie obalu	Kód	Pododdíl	
1. Sudy	A Ocel	neodnímatelné víko	1A1	6.1.4.1	
		odnímatelné víko	1A2		
	B. Hliník	neodnímatelné víko	1B1	6.1.4.2	
		odnímatelné víko	1B2		
	D. Překližka		1D	6.1.4.5	
	G. Lepenka		1G	6.1.4.7	
	H. Plast	neodnímatelné víko	1H1	6.1.4.8	
		odnímatelné víko	1H2		
	N. Kov, jiný než ocel nebo hliník	neodnímatelné víko	1N1	6.1.4.3	
		odnímatelné víko	1N2		
2. Dřevěné sudy	C. Dřevo přírodní	se zátkou	2C1	6.1.4.6	
		odnímatelné víko	2C2		
3. Kanystry	A. Ocel	neodnímatelné víko	3A1	6.1.4.4	
		odnímatelné víko	3A2		
	B. Hliník	neodnímatelné víko	3B1	6.1.4.4	
		odnímatelné víko	3B2		
	H. Plast	neodnímatelné víko	3H1	6.1.4.8	
		odnímatelné víko	3H2		
4. Bedny	A. Ocel		4A	6.1.4.14	
	B. Hliník		4B	6.1.4.14	
	C. Dřevo přírodní	běžné	4C1	6.1.4.9	
		s prachotěsnými stěnami	4C2		
	D. Překližka		4D	6.1.4.10	
	F. rekonstituované dřevo		4F	6.1.4.11	
	G. Lepenka		4G	6.1.4.12	
	H. Plast	pěnový (lehčený)	4H1	6.1.4.13	
		tuhý plast	4H2		
5. Pytle	H Plastová tkanina	bez vnitřní vložky nebo povlaku	5H1	6.1.4.16	
		prachotěsné	5H2		
		vodovzdorné	5H3		
	H. Plastová folie		5H4	6.1.4.17	
	L. Textilní tkanina	bez vnitřní vložky nebo povlaku	5L1	6.1.4.15	
		prachotěsné	5L2		
		vodovzdorné	5L3		
	M. Papír	vícevrstvé	5M1	6.1.4.18	
		vícevrstvé, vodovzdorné	5M2		
6. Kompozitní obaly	H. Plastová nádoba	s vnějším ocelovým sudem	6HA1	6.1.4.19	
		s vnějším ocel. košem neb bednou	6HA2	6.1.4.19	
		s vnějším hliníkovým sudem	6HB1	6.1.4.19	
		s vnějším hliníkovým košem nebo bednou	6HB2	6.1.4.19	
		s vnější dřevěnou bednou	6HC	6.1.4.19	
		s vnějším překližkovým sudem	6HD1	6.1.4.19	
		s vnější překližkovou bednou	6HD2	6.1.4.19	
		s vnějším lepenkovým sudem	6HG1	6.1.4.19	
		s vnější lepenkovou bednou	6HG2	6.1.4.19	
		s vnějším plastovým sudem	6HH1	6.1.4.19	
		s vnější bednou z tuhého plastu	6HH2	6.1.4.19	
	P. Porcelánová, skleněná, nebo kameninová nádoba	s vnějším ocelovým sudem	6PA1	6.1.4.20	
		s vnějším ocel. košem nebo bednou	6PA2	6.1.4.20	
		s vnějším hliníkovým sudem	6PB1	6.1.4.20	
		s vnějším hliníkovým košem nebo bednou	6PB 2	6.1.4.20	
		s vnější dřevěnou bednou	6PC	6.1.4.20	
		s vnějším překližkový sudem	6PD1	6.1.4.20	
		s vnějším proutěným košem	6PD2	6.1.4.20	
		s vnějším lepenkovým sudem	6PG1	6.1.4.20	
		s vnější lepenkovou bednou	6PG2	6.1.4.20	
		s vnějším obalem z pěnového plastu	6PH1	6.1.4.20	
		s vnějším obalem z tuhého plastu	6PH2	6.1.4.20	
0. Obaly z jemného plechu	A. Ocel	neodnímatelné víko	0A1	6.1.4.22	
		odnímatelné víko	0A2		

6.1.3	Značení

POZNÁMKA 1: Značení uvádí, že obal, kterým je jím opatřen, odpovídá plně zkoušenému konstrukčnímu typu a že splňuje ustanovení této kapitoly, která se vztahují na jeho výrobu, nikoli však na jeho používání. Proto značka nezbytně nepotvrzuje, že obal smí být použit pro jakoukoli látku. Obecně druh obalu (např. ocelový sud), jeho nejvyšší vnitřní objem a/nebo nejvyšší hmotnost a další zvláštní požadavky jsou stanoveny pro každou látku v tabulce A kapitoly 3.2.

POZNÁMKA 2: Značení je určeno jako pomůcka pro výrobce, obnovitele, uživatele obalů, dopravce a příslušné orgány. Originální značení je prostředkem výrobce k identifikaci typu a ukazatelem splnění zkušebních předpisů.

POZNÁMKA 3: Značení neuvádí vždy úplné podrobnosti o úrovni zkoušek atd., které může být nutné vzít v úvahu např. odkazem na zkušební osvědčení, zkušební protokoly nebo na registr úspěšně odzkoušených obalů. Například obal mající značení X nebo Y může být použit pro látky, kterým byla přiřazena obalová skupina pro nižší stupeň nebezpečnosti s nejvyšší dovolenou hodnotou relativní hustoty1 určenou s přihlédnutím ke koeficientu 1,5, popřípadě 2,25 (jak je to vhodné), uvedenému v požadavcích pro zkoušky obalů v 6.1.5. Například obal odzkoušený pro látku obalové skupina I s relativní hustotou 1,2 může být použit pro látku obalové skupiny II s relativní hustotou 1,8 nebo pro látku obalové skupiny III s relativní hustotou 2,7, samozřejmě za podmínky, že mohou být ještě splněna všechna závazná kritéria kladená na obaly pro látky s vyšší relativní hustotou.

6.1.3.1	Každý obal určený pro používání podle ADR musí být opatřen značením (UN kódem), které je trvanlivé, dobře viditelné a v rozměru přiměřeném velikostí obalu, umístěno tak aby bylo dobře viditelné. Kusy o celkové (brutto) hmotnosti větší než 30 kg musí být opatřeny značením nebo jeho duplikátem na vrchní nebo boční straně obalu. Písmena, číslice a symboly musejí být nejméně 12 mm vysoké, kromě obalů s obsahem 30 litrů nebo 30 kg nebo méně, kdy musí být nejméně 6 mm vysoké, a kromě obalů s obsahem 5 litrů nebo 5 kg nebo méně, kdy musí být přiměřeného rozměru.

Značení musí uvádět:

(a)	(i)	Obalový symbol Spojených národů (United Nations)

Tento symbol nesmí být používán pro jiný účel než pro osvědčení, že obal odpovídá příslušným požadavkům této kapitoly. Pro vypouklé kovové obaly se místo tohoto symbolu mohou použít písmena "UN"; nebo

(ii)	Symbol "RID/ADR" pro obaly schválené pro přepravu jak železniční, tak silniční dopravou.

Pro kompozitní obaly (sklo, porcelán nebo kamenina) a obaly z jemného plechu odpovídající zjednodušeným podmínkám /viz 6.1.1.3, 6.1.5.3.1 (e), 6.1.5.3.4 (c), 6.1.5.5.1 a 6.1.5.6/;

(b)	Kód konstrukčního typu obalu podle oddílu 6.1.2;

(c)	Dvoudílný kód

(i)	Písmeno označující obalovou(é) skupinu(y), pro kterou(é) byl konstrukční typ s úspěchem odzkoušen;

X pro obalové skupiny I, II a III;
Y pro obalové skupiny II a III;
Z pouze pro obalovou skupinu III;

(ii)	U obalů určených na kapaliny se uvede relativní hustota zaokrouhlená na jedno desetinné místo, pro kterou byl konstrukční typ odzkoušen; od tohoto údaje může být upuštěno, pokud relativní hustota nepřesahuje 1,2. (Skupinová balení kapalin ve vnitřních obalech jsou považována za tuhé látky.) Pro obaly na tuhé látky nebo vnitřní obaly nejvyšší celková (brutto) hmotnost v kilogramech.1

U obalů z jemného plechu označených symbolem "RID/ADR" podle pododdílu 6.1.3.1 a), (ii), určených pro kapaliny mající viskozitu při 23°C převyšující 200 mm2/s, se uvádí nejvyšší celková (brutto) hmotnost v kg;

(d)	U obalů pro tuhé látky nebo vnitřní obaly se uvádí písmeno „S". U obalů na kapaliny (jiných než skupinové obaly) se uvádí zkušební hodnota hydraulického tlaku v kPa, kterému obal odolal, zaokrouhlená dolů na nejbližších 10 kPa.

U obalů z jemného plechu označených symbolem "RID/ADR" podle pododdílu 6.1.3.1 (a), (ii), určených pro kapaliny mající viskozitu při 23 °C převyšující 200 mm2/s, se uvede písmeno "S".

POZNÁMKA: Požadavky pododstavce d) se nevztahují na obaly určené pro přepravu látek zařazených pod (JN čísly 2814 nebo 2900 třídy 6.2.

(e)	Poslední dvě číslice roku, během něhož byl obal vyroben. Obaly typu 1H a 3H musí být též vhodně označeny měsícem jejich výroby; tato část značení může být umístěna také na jiném místě než ostatní údaje UN kódu. Vhodným symbolem je:

(f)	Stát opravňující k umístění značky, uvedený rozlišovací značkou pro motorová vozidla v mezinárodním provozu 2;

(g)	Jméno výrobce nebo jiná identifikace obalu stanovená příslušným orgánem.

6.1.3.2.	Kromě trvanlivých značení předepsaných v pododdílu 6.1.3.1 každý nový kovový sud o vnitřním objemu větším než 100 litrů, musí být opatřen na dně značením popsaným v pododdílu 6.1.3.1 a) až e) s trvanlivým údajem (provedeným např.vyražením) alespoň jmenovité tloušťky použitého plechu (v mm, na 0,1mm). Jestliže jmenovitá tloušťka alespoň jedné ze dvou základen sudu je tenčí než jmenovitá tloušťka jeho pláště, jmenovitá tloušťka vrchní části, pláště a spodní základny musí být vyznačena na dnu v trvalé formě ( např. vyražením), např. "1,0 - 1,2 -1,0" nebo "0,9 - 1,0 - 1.0". Jmenovitá tloušťka musí být určena podle vhodné normy ISO, např. ISO 3574:1999 pro ocel. Značení uvedená v pododdílu 6.1.3.1 (f)) a (g) se nesmějí použít v trvalé formě kromě případů uvedených v pododdílu 6.1.3.5

___________
1	Relativní hustota (d) je považována za synonymum specifické hmotností a je v tomto Textu používána
4)	Viz norma ISO 2248.

6.1.3.3	Každý opakovaně použitelný obal, který může být podroben obnově, při které by mohlo být značení na obalu zničeno, musí mít značení uvedené v pododdílu 6.1.3.1 (a) v trvalé formě. Značení je trvalé, jestliže je schopné odolat obnovovacímu procesu (provedené např.vyražením). U obalů jiných než kovové sudy o vnitřním objemu větším než 100 litrů může toto trvalé značení nahradit trvanlivé značení předepsané v pododdílu 6.1.3.1.

6.1.3.4	U rekonstruovaných kovových sudů, jestliže se nejedná o změnu typu obalu nebo náhradu nebo odnětí konstrukčních součástí, požadovaná značení nemusí být trvalá. Každý jiný rekonstruovaný kovový sud musí být opatřen značením uvedeným v pododdílu 6.1.3.1 (a) až (e) v trvalé formě (např. vyražením) na vrchu nebo na boku.

6.1.3.5	Kovové sudy vyrobené z materiálů (např. nerezové oceli) umožňujících jejich opakované opětovné použití mohou být opatřeny značením uvedeným v pododdílu 6.1.3.1 (f) a (g) v trvalé formě (např. vyražením).

6.1.3.6	UN kód obalu v souladu s 6.1.3.1 platí jen pro konstrukční typ nebo konstrukční řadu. Různé povrchové úpravy mohou být zahrnuty ve stejném konstrukčním typu.

"Řadou konstrukčních typů" se rozumějí obaly stejné konstrukce, stejné tloušťky stěny, stejného materiálu a stejného průřezu, které se liší od schváleného konstrukčního typu pouze menšími konstrukčními výškami.

Uzávěry nádob musí být identifikovatelné s uzávěry uvedenými v protokole o zkoušce.

6.1.3.7	Prvky značení musí být uvedeny v pořadí odstavců v pododdílu 6.1.3.1; každý prvek značení požadovaného v těchto pododílech a tam kde je to vhodné v pododílech (h) b až (j) 6138 musí být jasně oddělen např. lomítkem nebo mezerou tak, aby údaje byly snadno identifikovatelné, viz např. 6.1.3.11.

Každé dodatečné značení schválené příslušným orgánem musí umožnit, aby části UN kódu byly správně identifikovány s odkazem na 6.1.3.1.

6.1.3.8	Po obnovení obalu musí obnovitel umístit na obal trvanlivé značení v tomto pořadí:

(h)	Stát, ve kterém byla obnova provedena, uvedený rozlišovací značkou pro motorová vozidla v mezinárodním provozu 2;
__________
2	Rozlišovací značka pro motorová vozidla v mezinárodním provozu předepsaná Úmluvou o silničním provozu (Vídeň, 1968).

(i)	Jméno nebo schválený symbol obnovitele;

(j)	Rok obnovy; písmeno "R" a u každého obalu, který byl podroben a vyhověl zkoušce těsnosti podle pododdílu 6.1.3.1, dodatečně ještě písmeno "L".

6.1.3.9	Jestliže po obnovení obalu již není značení požadované v pododdílu 6.1.3.1 (a) až (d) ani na vrchu ani na boku kovového sudu, obnovitel musí toto značení doplnit trvanlivou formou uvedenou v pododdílu 6.1.3.8 (h), (i) a (j). Tato značení nesmí udávat větší funkční schopnost, než pro kterou byl původní konstrukční typ obalu odzkoušen a označen.

6.1.3.10	Obaly vyrobené s recyklovanými plasty, jak je uvedeno v oddílu 1.2.1, musí být označeny "REC". Toto značení musí být umístěno v blízkostí značení předepsaného v pododdílu 6.1.3.1.

6.1.3.11	Příklady značení NOVÝCH obalů

	4G/Y145/S/83 NL/VL823	v 6.1.3.1 (a) (i), b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)	pro novou lepenkovou bednu	
	1A1/Y1.4/150/83 NL/VL824	v 6.1.3.1 (a) (i), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)	pro nový ocelový sud na kapaliny	
	1A2/Y150/S/83 NL/VL825	v 6.1.3.1 (a) (i), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)	pro nový ocelový sud na tuhé látky nebo pro vnitřní obaly	
	4HW/Y136/S/83 NL/VL826	v 6.1.3.1 (a) (i), (b),(c), (d) a (e) v 6.1.3.1 f) a g)	pro novou plastovou bednu nebo rovnocenné specifikace	
	IA2/Y/100/91 USA/MM5	v 6.1.3.1 (a) (i), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)	pro rekonstruovaný ocelový sud na kapaliny	
RID/ADR/0A1/100/83 NL/VL/123	v 6.1.3.1 (a) (ii), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)	pro obal z jemného plechu s neodnímatelným víkem	
RID/ADR/0A2/Y20/S/83 NL/VL/124	v 6.1.3.1 (a) (ii), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)	pro obal z jemného plechu s odnímatelným víkem na tuhé látky nebo kapaliny s viskozitou při 23 °C vyšší než 200 mm2/s.	

6.1.3.12	Příklady značení OBNOVENÝCH obalů

	1A1/Y1.4/150/83 NL/RB/85/RL	v 6.1.3.1 (a) (i), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.8 (h), (i) a G)		
	1A2/Y150/S/83 USA/RB/85 R	v 6.1.3.1 (a) (i), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.8 (h), (i) a (j)		

6.1.3.13	Příklad značení ZÁCHRANNÝCH obalů

	1A2T/Y/300/94 USA/abc	v 6.1.3.1 (a) (i), (b), (c), (d) a (e) v 6.1.3.1 (f) a (g)		

POZNÁMKA: Značení, jejichž příklady jsou uvedeny v pododdílech 6.1.3.11, 6.1.3.12 a 6.1.3.13, mohou být uvedena v jedné řádce nebo ve více řádcích, pokud je zachováno správné pořadí.

6.1.3.14	Certifikace

Umístěním značení (UN kódu) podle pododdílu 6.1.3.1 na obalu se potvrzuje, že sériově vyráběné obaly odpovídají schválenému konstrukčním typu a že jsou splněny požadavky uvedené v dokladu o schválení.

6.1.4	Požadavky na obaly

6.1.4.1	Ocelové sudy
1A1 s neodnímatelným víkem;
1A2 s odnímatelným víkem.

6.1.4.1.1	Plášť a základny musí být vyrobeny z ocelového plechu vhodného typu a přiměřené tloušťky ve vztahu k vnitřnímu objemu sudu a jeho očekávanému použití.

6.1.4.1.2	Spoje pláště sudů určených k naplnění více než 40 litrů kapalných látek musí být svařované. Spoje pláště sudů určených pro tuhé látky nebo k naplnění nejvýše 40 litrů kapalných látek musí být mechanicky lemované nebo svařované.

6.1.4.1.3	Spoje mezi dny a pláštěm musí být mechanicky lemované (zdrápkované) nebo svařované. Mohou být použity samostatné zesilovací obruče.

6.1.4.1.4	Těleso sudu s vnitřním objemem větším než 60 litrů musí mít minimálně vytlačené obruče pro válení nebo alternativně nejméně dvě oddělené obruče pro válení. Má-li sud separátní obruče, musí tyto přiléhat těsně k plášti a být upevněny tak, aby se nemohly posunout. Obruče k valení nesmí být upevněny bodovými svary.

6.1.4.1.5	Průměr otvorů pro plnění, vyprazdňování a odvzdušnění v plášti nebo základnách sudů s neodnímatelným víkem (1A1) nesmí být větší než 7 cm. Sudy s většími otvory se považují za sudy s odnímatelným víkem (1A2). Uzávěry pro otevírání v plášti a základnách sudů musí být konstruovány a provedeny tak, aby se za normálních přepravních podmínek neuvolnily a sud zůstal těsný. Příruby uzávěrů mohou být mechanicky lemované (zdrápkované) nebo svařované. Pokud uzávěr není přirozeně těsný musí být opatřen těsněním nebo jinými těsnicími prostředky.

6.1.4.1.6	Uzavírací zařízení sudů s odnímatelným ? víkem (1A2) musí být konstruována a provedena tak, aby se za normálních přepravních podmínek neuvolnila a sud zůstal těsný. Odnímatelná víka musí být opatřena těsněním nebo jinými těsnicími prostředky.

6.1.4.1.7	Pokud materiály použité pro pláště, základny, uzávěry a příslušenství nejsou snášenlivé s přepravovaným obsahem, musí být použit vhodný vnitřní ochranný povlak nebo úprava. Tyto povlaky nebo úpravy si musí zachovat své ochranné vlastnosti za normálních podmínek přepravy.

6.1.4.1.8	Nejvyšší vnitřní objem sudů: 450 litrů.

6.1.4.1.9	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.2	Hliníkové sudy

1 B1 s neodnímatelným víkem;
1 B2 s odnímatelným víkem.

6.1.4.2.1	Plášť a dna musí být z hliníku se stupněm čistoty nejméně 99 % nebo z vhodné hliníkové slitiny. Použitý materiál musí být vhodného typu a přiměřené tloušťky přizpůsobenými vnitřnímu objemu a účelu použití sudu.

6.1.4.2.2	Všechny spoje musejí být svařované. Pokud existují spoje po obvodu základen, musí být opatřeny samostatnými zesilovacími obručemi.

6.1.4.2.3	Plášť sudu s vnitřním objemem větším než 60 litrů musí mít obecně vytlačené obruče pro válení nebo alternativně nejméně dvě oddělené obruče pro válení. Má-li sud separátní obruče, musí tyto přiléhat těsně k plášti a být upevněny tak, aby se nemohly posunout. Obruče k valení nesmí být upevněny bodovými svary.

6.1.4.2.4	Průměr otvorů pro plnění, vyprazdňování a odvzdušňování v plášti nebo základnách sudů s neodnímatelným víkem (1 B1) nesmí být větší než 7 cm. Sudy s většími otvory se považují za sudy s odnímatelným víkem (1B2). Uzávěry otvorů v plášti a základnách sudů musí být konstruovány a provedeny tak, aby zůstaly bezpečné a těsné za normálních přepravních podmínek. Příruby uzávěrů mohou být mechanicky lemované (zdrápkované) nebo svařované. Odnímatelná víka musí být opatřena těsněním nebo jinými těsnicími prostředky, pokud uzávěry nejsou přirozeně těsné.

6.1.4.2.5	Uzavírací zařízení sudů s odnímatelným víkem (1B2) musí být konstruována a provedena tak, aby se za normálních přepravních podmínek zůstaly bezpečné a těsné. Odnímatelná víka musí být opatřena těsněním nebo jinými těsnicími prostředky.

6.1.4.2.6	Nejvyšší vnitřní objem sudů: 450 litrů.

6.1.4.2.7	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.3	Sudy z kovu jiného než hliník nebo ocel
1N1 s neodnímatelným víkem;
1 N2 s odnímatelným víkem.

6.1.4.3.1	Plášť a základny musí být vyrobeny z kovu nebo slitiny kovů jiných než ocel nebo hliník. Použitý materiál musí být vhodného typu a přiměřené tloušťky přizpůsobenými vnitřnímu objemu a účelu použití sudu.

6.1.4.3.2	Pokud existují spoje po obvodu základen, musí být opatřeny samostatnými zesilovacími obručemi. Všechny švy, pokud jsou, musejí být spojeny (svařeny, spájeny atd.) technickou metodou pro použitý kov nebo slitinu kovů.

6.1.4.3.3	Plášť sudu s vnitřním objemem větším než 60 litrů musí mít obecně vytlačené obruče pro válení nebo alternativně nejméně dvě oddělené obruče pro valení. Má-li sud separátní obruče, musí tyto přiléhat těsně k plášti a být upevněny tak, aby se nemohly posunout. Obruče k valení nesmí být upevněny bodovými svary.

6.1.4.3.4	Průměr otvorů pro plnění, vyprazdňování a odvzdušnění v plášti nebo základnách sudů s neodnímatelným víkem (1N1) nesmí být větší než 7 cm. Sudy s většími otvory se považují za sudy s odnímatelným víkem (1N2). Uzávěry otvorů v plášti a základnách sudů musí být konstruovány a provedeny tak, aby se za normálních přepravních podmínek zůstaly bezpečné a těsné. Příruby uzávěrů mohou být mechanicky lemované (zdrápkované) nebo svařované. Švové spoje musí být provedeny v souladu s technickým stavem a úrovní znalostí o daném kovu tak aby byly bezpečné a těsné. Víka musí být opatřena těsněním nebo jinými těsnicími prostředky, pokud uzávěry nejsou přirozeně těsné.

6.1.4.3.5	Uzávěry sudů s odnímatelným víkem (1N2) musí být konstruovány a provedeny tak, aby se za normálních přepravních podmínek zůstaly bezpečné a těsné. Odnímatelná víka musí být opatřena těsněním nebo jinými těsnicími prostředky.

6.1.4.3.6	Nejvyšší vnitřní objem sudů: 450 litrů.

6.1.4.3.7	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.4	Ocelové nebo hliníkové kanystry
3A1 z oceli s neodnímatelným víkem
3A2 z oceli s odnímatelným víkem
3B1 z hliníku s neodnímatelným víkem
3B2 z hliníku s odnímatelným víkem

6.1.4.4.1	Plášť a dna musí být vyrobeny z ocelového plechu, z hliníku nejméně 99 čistoty základní hliníkové slitiny. Materiál musí být vhodného typu a přiměřené tloušťky vzhledem k vnitřnímu objemu a účelu použití kanystru.

6.1.4.4.2	Švy všech kanystrů musí být mechanicky lemovány nebo svařeny. Spoje pláště kanystrů určených k naplnění více než 40 litrů kapalných látek musí být svařované. Švy pláště kanystrů určených k naplnění až do 40 litrů kapalných látek musí být mechanicky zalemovány nebo svařeny. U hliníkových kanystrů musí být všechny švy svařované. Pokud na kanystru jsou spojovací švy (pláště se dnem), musí být zesíleny použitím samostatného prstence.

6.1.4.4.3	Průměr otvorů kanystrů (3A1 a 3B1) nesmí být větší než 7 cm. Kanystry s většími otvory se považují za kanystry s odnímatelným víkem (3A2 a 3B2). Uzávěry musí být tak konstruovány, aby zůstaly bezpečné a těsné za normálních podmínek přepravy. Těsnění nebo jiné těsnící prvky musí být použity, pokud samotné uzávěry nejsou přirozeně těsné.

6.1.4.4.4	Pokud materiály použité pro pláště, základny, uzávěry a příslušenství nejsou snášenlivé s přepravovaným obsahem, musí být použit vhodný vnitřní ochranný povlak nebo úprava. Tyto povlaky nebo úpravy si musí zachovat své ochranné vlastnosti za normálních podmínek přepravy.

6.1.4.4.5	Nejvyšší vnitřní objem kanystru: 60 litrů.

6.1.4.4.6	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 120 kg.

6.1.4.5	Překližkové sudy

1D

6.1.4.5.1	Použité dřevo musí být dobře skladováno, obchodně obvykle suché a bez vad, které by mohly ovlivnit použitelnost sudu k danému účelu. Pokud se ke zhotovení základen použije jiný materiál než překližka, musí být tento materiál z hlediska kvality překližce rovnocenný.

6.1.4.5.2	Plášť sudu musí být vyroben minimálně z dvouvrstvé překližky a základny z překližky třívrstvé. Vrstvy ložené křížem musí být pevně slepeny vodovzdorným lepidlem.

6.1.4.5.3	Plášť a základny sudu a jeho spoje musí být navrženy s ohledem na jeho kapacitu a uvažované použití.

6.1.4.5.4	K zamezení prosypu obsahu se víka potáhnou sulfátovým papírem (kraftovým papírem ) nebo jiným rovnocenným materiálem, který se musí k víku bezpečně připevnit a po celém obvodu víka musí přesahovat přes jeho okraj.

6.1.4.5.5	Nejvyšší vnitřní objem sudů: 250 litrů;

6.1.4.5.6	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.6	Dřevěné sudy+

2C1 se zátkou
2C2 s odnímatelným víkem

6.1.4.6.1	Použité dřevo musí být dobré kvality, rovně vrstveno (rovně rostlé), dobře skladováno, bez suků, trhlin, hniloby či napadení houbami nebo jiných vad, které by mohly nepříznivě ovlivnit použitelnost sudu k požadovanému účelu.

6.1.4.6.2	Plášť a základny sudu musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu a účelu jeho použití.

6.1.4.6.3	Luby a základny sudu musí být řezány nebo štípány ve směru vláken tak, aby žádný letokruh nepřecházel víc než do poloviny tloušťky lubu nebo základen sudu.

6.1.4.6.4	Obruče sudu musí být z oceli nebo železa dobré kvality. U sudů s odnímatelným víkem (2C2) je dovoleno použít také obruče z vhodného tvrdého dřeva.

6.1.4.6.5	Sudy z přírodního dřeva 2C1: průměr otvoru pro zátku nesmí být větší než poloviční šířka lubu, ve kterém je otvor pro zátku umístěn.

6.1.4.6.6	Sudy z přírodního dřeva 2C2 : základny musí těsně zapadat do drážky.

6.1.4.6.7	Nejvyšší vnitřní objem sudů: 250 litrů.

6.1.4.6.8	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.7	Lepenkové sudy

1G

6.1.4.7.1	Plášť sudu se musí sestávat z více vrstev sulfátového papíru (kraftový papír) nebo hladké lepenky (nikoliv vlnité), které jsou spolu pevně slepeny nebo laminovány, a může obsahovat jednu nebo více ochranných vrstev bitumenu, voskovaného sulfátového papíru, kovové fólie, plastu atd.

6.1.4.7.2	Základny musí být z přírodního dřeva, lepenky, kovu, překližky, plastu nebo jiného vhodného materiálu a mohou být opatřeny jednou nebo více ochrannými vrstvami živíce, voskovaného sulfátového papíru (kraftový), kovové fólie, plastu atd.

6.1.4.7.3	Konstrukce pláště sudu, dna a jejich spojení musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu sudu a účelu jeho použití.

6.1.4.7.4	Kompletní obal musí být dostatečně odolný proti vodě, aby za normálních přepravních podmínek nedošlo k odlepení (odštěpení) vrstev.

6.1.4.7.5	Nejvyšší vnitřní objem sudů: 450 litrů.

6.1.4.7.6	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.8	Plastové sudy a kanystry
1H1 sudy s neodnímatelným víkem
1H2 sudy s odnímatelným víkem
3H1 kanystry s neodnímatelným víkem
3H2 kanystry s odnímatelným víkem

6.1.4.8.1	Obal musí být vyroben z vhodného plastu a být přiměřené pevnosti vzhledem ke svému vnitřnímu objemu a účelu použití. Kromě necyklovaných plastů, jak je uvedeno v 1.2.1, nesmějí být pro nové obaly použity žádné jiné použité materiály než zbytky nebo rozdrcené odpady ze stejného výrobního postupu. Obal musí být přiměřeně odolný proti stárnutí a degradaci způsobenou buď obsaženou látkou nebo ultrafialovým zářením. Za normálních podmínek přepravy nesmí jakékoli proniknutí látky obsažené v obalu nebo necyklované plasty použité pro výrobu nového obalu být příčinou ohrožení bezpečnosti přepravy.

6.1.4.8.2	Je-li nutná ochrana před ultrafialovým zářením, pak musí být tato provedena přimísením sazí nebo jiných vhodných pigmentů nebo inhibitorů. Tyto přísady musí být snášenlivé s obsahem a musí zachovat svoji účinnost po přípustnou dobu životnosti obalu. Při použití sazí, pigmentů nebo inhibitorů odlišných od těch, které byly použity při zhotovení schváleného konstrukčního typu, může být od opakování zkoušek upuštěno, nepřekračuje-li jejich podíl u sazí 2 % hmotnostně nebo u pigmentů 3 % hmotnostně; podíl inhibitorů proti ultrafialovému zářeni není omezen.

6.1.4.8.3	Přísady k jiným účelům než k ochraně před ultrafialovým zářením smějí být do plastu přimíseny za předpokladu, že nebudou mít nepříznivý vliv na chemické a fyzikální vlastnosti materiálu obalu. V tomto případě je možno upustit od opakování zkoušky.

6.1.4.8.4	Tloušťka stěny na každém místě obalu musí být přizpůsobena vnitřnímu objemu a účelu jeho použití, přičemž musí být vzato v úvahu namáhání jednotlivých míst.

6.1.8.4.5	Průměr otvorů pro plnění, vyprazdňování a odvzdušňování v plášti nebo základnách sudů s neodnímatelným víkem (1H1) a kanystrů s neodnímatelným víkem (3H1) nesmí být větší než 7 cm. Sudy a kanystry s většími otvory se považují za sudy a kanystry s odnímatelným víkem (1H2, 3H2). Uzávěry otvorů v plášti a základnách sudů a kanystrů musí být konstruovány a provedeny tak, aby zůstaly bezpečné a těsné za normálních podmínek přepravy. Uzávěry musí být opatřeny těsněním nebo jinými těsnicími prostředky, pokud uzávěry nejsou přirozeně těsné.

6.1.4.8.6	Uzávěry sudů a kanystrů s odnímatelným víkem (1H2 a 3H2) musí být konstruovány tak, aby zůstaly bezpečné a nepropustné za normálních podmínek přepravy. Těsnění musí být použita u všech odnímatelných vík, ledaže by konstrukce sudu nebo kanystru byla taková, že odnímatelná víka jsou skutečně bezpečná a sud nebo kanystr je přirozeně nepropustný.

6.1.4.8.7	Nejvyšší dovolená propustnost pro hořlavé kapaliny činí 0,008 g/l.h při 23°C (viz pododdíl 6.1.5.8).

6.1.4.8.8	Pokud je použit recyklovaný materiál pro výrobu nového obalu, specifické vlastnosti recyklovaného materiálu musí být zajištěny a dokumentovány pravidelně jako část programu zajištění kvality uznaného příslušným orgánem. Program zajištění kvality musí zahrnovat zprávu o vlastním předběžném roztřídění a ověření, že každá osádka recyklovaného plastového materiálu má stejnou rychlost toku taveniny, hustotu a pevnost v tahu stejné jako konstrukční typ vyrobený z takového recyklovaného materiálu. Tato nutnost zahrnuje znalost materiálu obalu, ze kterého byly recyklované plasty odvozeny, jakož i znalost původních obsahů těchto obalů, pokud by tento původní obsah mohl snížit schopnost nového obalu vyrobeného s použitím tohoto materiálu. Kromě toho program zajištění kvality výrobce obalu podle 6.1.1.4 musí zahrnovat provedení mechanického zkoušené konstrukčního typu uvedeného v 6.1.5 na obalech vyrobených z každé dávky recyklovaného plastového materiálu. Při tomto zkoušení může být odolnost vůči stohování ověřena vhodnou dynamickou zkouškou stlačením raději než statickou zkouškou zatížením.

6.1.4.8.9	Nejvyšší vnitřní objem sudů a kanystrů:1H1 a 1H2:450 litrů; 3H1 a 3H2: 60 litrů.

6.1.4.8.10	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost - 1H1 a 1H2:400 kg; 3H1 a 3H2: 120 kg.

6.1.4.9	Bedny z přírodního dřeva
4C1 jednoduché;
4C2 s prachotěsnými stěnami.

6.1.4.9.1	Použité dřevo musí být dobře vyzrálé, vysušené a bez vad, které by mohly podstatně zmenšit odolnost kterékoli části bedny. Pevnost použitého materiálu a konstrukce bedny musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu bedny a jejímu použití. Vrch a spodek mohou být z vodovzdorných velkoplošných materiálů z rekonstituovaného dřeva, jako jsou dřevotřískové desky nebo dřevovláknité desky nebo jiný vhodný druh.

6.1.4.9.2	Spoje musí být odolné proti vibracím vznikajícím během normálních přepravních podmínek. Je třeba se vyhnout hřebíkování ve směru vláken dřeva na konci přířezů. Pro spoje, které jsou pravděpodobně nejvíce namáhány, musí být použito zahnutí hřebíků, hřeby nýtovací nebo vrutové (s kruhovým pohybem při zatloukání) nebo jiné rovnocenné upevnění.

6.1.4.9.3	Bedny 4C2: Každý díl bedny musí být z jednoho kusu nebo být tomuto rovnocenný. Díly se považují za rovnocenné dílům z jednoho kusu, jsou-li přířezy spojeny jednou z následujících metod: Lindermanovo spojení (spoj typu na rybinu), spojení na pero a drážku, spojení na polodrážku nebo na tupý spoj s nejméně dvěma vlnovitými kovovými upevňovacími prvky pro každý spoj.

6.1.4.9.4	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	400 kg.

6.1.4.10	Překližkové bedny

4D

6.1.4.10.1	Použitá překližka musí sestávat nejméně ze tří vrstev. Musí být vyrobena z dobře vysušené dýhy loupané nebo řezané, vyschlé a bez vad, které by mohly snížit pevnost bedny. Pevnost použitého materiálu a konstrukční metoda musejí být přiměřené vnitřnímu objemu a očekávanému účelu použití bedny. Všechny vrstvy překližky musí být navzájem slepeny vodovzdorným lepidlem. Při konstrukci beden mohou byt společně s překližkou použity i ostatní jiné vhodné materiály.Bedny musí být pevně sbity hřebíky, nebo zabezpečeny v rohových a hranových spojích, nebo kompletovány stejně vhodnými prostředky

6.1.4.10.2	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	400 kg.

6.1.4.11	Bedny z rekonstituovaného dřeva

4F

6.1.4.11.1	Stěny beden musí být z vodovzdorných materiálů odolných proti vodě jako dřevotřískové nebo dřevovláknité desky, nebo z jiných vhodných materiálů. Pevnost materiálů a konstrukce beden musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu a účelu jejich použití.

6.1.4.11.2	Ostatní části beden mohou být zhotoveny z jiného vhodného materiálu.

6.1.4.11.3	Bedny musí být bezpečně spojeny vhodnými prostředky.

6.1.4.11.4	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	400 kg.

6.1.4.12	Lepenkové bedny

4G

6.1.4.12.1	Bedny musí být zhotoveny z pevné hladké lepenky nebo tří a vícevrstvé vlnité lepenky dobré kvality, přizpůsobené vnitřnímu objemu a účelu použití beden. Odolnost vnějšího povrchu proti vodě musí být taková, aby zvýšení hmotnosti během zkoušky absorbce vody po dobu 30 minut metodou Cobb nečinilo více než 155 g/m2 (podle normy ISO 535:1991).Lepenka musí mít odpovídající kvalitu pevnosti v ohybu. Lepenka musí být formátována bez pořezání - trhlin a rylována tak, že se při kompletaci obalu nesmí v rylování lámat či na povrchu popraskat, nebo nepatřičně ohýbat. Vlny vlnité lepenky musí být pevně slepeny s vnější vrstvou.

6.1.4.12.2	Hrany beden mohou být opatřeny dřevěným rámem nebo mohou být celé ze dřeva nebo z jiného vhodného materiálu. Mohou být použity zesilovací lišty ze dřeva nebo z jiného vhodného materiálu.

6.1.4.12.3	Výrobní spoje pláště bedny musí být lepeny lepicí páskou, přesazeny a slepeny nebo přesazeny a sešity kovovými sponami. Přeplátované spoje musí mít odpovídající přesah.

6.1.4.12.4	Když je uzavření provedeno slepením, nebo přelepením lepící páskou musí být použito vodovzdorné lepidlo.

6.1.4.12.5	Bedny musí být konstruovány tak, aby dobře vyhovovaly obsahu.

6.1.4.12.6	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	400 kg.

6.1.4.13	Plastové bedny
4H1 Bedny z pěnového plastu
4H2 Bedny z tuhého plastu

6.1.4.13.1	Bedny musí být zhotoveny z vhodných plastů a jejich pevnost musí být v souladu s vnitřním objemem a účelem jejich použití. Bedny musí být přiměřeně odolné vůči stárnutí a proti degradaci způsobené přepravovanou látkou nebo ultrafialovým zářením.

6.1.4.13.2	Bedny z pěnového plastu se musí sestávat ze dvou vytvarovaných dílů, spodního dílu s dutinami pro vnitřní obaly a horního dílu, který dolní díl překrývá a do něho zapadá. Horní a spodní díly musí být konstruovány tak, aby do nich vnitřní obaly těsně zapadaly. Uzávěry vnitřních obalů nesmějí přijít do styku s vnitřním povrchem horního dílu bedny.

6.1.4.13.3	Pro přepravu musí být bedny z pěnového plastu uzavřeny samolepicí páskou, která musí mít dostatečnou pevnost v tahu, aby se zabránilo otevření bedny. Lepicí páska musí být odolná proti povětrnostním vlivům a lepidlo se musí snášet s lehčeným plastem bedny. Jiné systémy uzavření se mohou použít za předpokladu, že mají nejméně stejnou účinnost.

6.1.4.13.4	U beden z tuhého plastu musí být ochrana proti ultrafialovému záření, je-li požadována, provedena přimísením sazí nebo jiných vhodných pigmentů nebo inhibitorů do materiálu. Tyto přísady se musí snášet s obsahem bedny a musí si zachovat svou účinnost po celou dobu životnosti bedny. Při užití sazí, pigmentů nebo inhibitorů odlišných od těch, které byly použity při zhotovení zkoušeného konstrukčního typu, může být upuštěno od opakování zkoušek, pokud podíl sazí nepřekračuje 2 % hm., nebo jestliže podíl pigmentů nepřekračuje 3 % hm., podíl inhibitorů proti ultrafialovému záření není omezen.

6.1.4.13.5	Přísady k jiným účelům než k ochraně proti ultrafialovému záření smějí být k plastu pro výrobu beden (4H1 a 4H2) přimíseny za předpokladu, že nepříznivě neovlivní chemické a fyzikální vlastnosti materiálu bedny. V tomto případě je možno upustit od opakování zkoušek.

6.1.4.13.6	Bedny z tuhého plastu musí mít uzavírací zařízení z vhodného materiálu dostatečné pevnosti, konstruované tak, aby bylo zabráněno nechtěnému otevření.

6.1.4.13.7	Pokud je použit recyklovaný materiál pro výrobu nového obalu, specifické vlastnosti recyklovaného materiálu musí být zajištěny a dokumentovány pravidelně jako část programu zajištění kvality uznávaného příslušným úřadem. Program zajištění kvality musí zahrnovat zprávu o vlastním předběžném roztřídění a ověření, že každá osádka recyklovaného plastového materiálu má hodnotu rychlosti toku taveniny, hustoty a pevnosti v tahu stejnou jako konstrukční typ vyrobený z téhož recyklovaného materiálu. Tato nutnost zahrnuje znalost materiálu obalu, ze kterého byly recyklované plasty odvozeny, jakož i znalost původních obsahů těchto obalů, pokud by tento původní obsah mohl snížit schopnost nového obalu vyrobeného s použitím tohoto materiálu. Následně, výrobcův program zajištění kvality obalů dle 6.1.1.4 musí zahrnovat provedení mechanického zkoušení konstrukčního typu v 6.1.5 na obalech vyrobených z každé osádky recyklovaného plastového materiálu. Při této zkoušce může být odolnost vůči stohování ověřena vhodnou dynamickou tlakovou zkouškou raději než statickou zkouškou zatížením.

6.1.4.13.8	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:
4H1: 60 kg;
4H2: 400 kg.

6.1.4.14	Ocelové nebo hliníkové bedny
4A z oceli
4B z hliníku

6.1.4.14.1	Pevnost kovu a konstrukce bedny musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu a účelu jejího použití.

6.1.4.14.2	Bedny musí být, pokud je to požadováno, vyloženy lepenkou nebo plstěnými přířezy, nebo musí být opatřeny vnitřní vložkou nebo povlakem z vhodného materiálu. Použijí-li se dvojitě lemovaná (zdrápkovaná) kovová vložka, musí se učinit opatření k zamezení pronikání látek zvláště výbušných do stykových spár lemů.

6.1.4.14.3	Uzávěry mohou být jakéhokoli vhodného typu; musí však za normálních přepravních podmínek zůstat bezpečné.

6.1.4.14.4	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 400 kg.

6.1.4.15	Textilní pytle

5L1 bez vnitřní vložky nebo povlaku
5L2 prachotěsné
5L3 vodovzdorné

6.1.4.15.1	Použité textilie musí být dobré jakosti. Pevnost tkaniny a provedení pytle musí být v souladu s vnitřním objemem pytle a účelu jeho použití.

6.1.4.15.2	Pytle prachotěsné 5L2: Pytel musí být vyroben jako prachotěsný, např. pomocí:

(a)	papíru přilepeného na vnitřní stranu pytle lepidlem odolným proti vodě, jako je bitumen (dehtový papír); nebo

(b)	fólie z plastu zakotvené na vnitřní stranu pytle; nebo

(c)	jedné nebo více vnitřních papírových nebo plastových vložek

6.1.4.15.3	Pytle vodovzdorné 5L3: k zabránění vstupu vlhkostí musí být pytel vodotěsný, např. použitím:

(a)	samostatných vnitřních vložek z vodovzdorného papíru (např. voskovaného sulfátového "kraft" papíru, dehtového papíru nebo plastem potahovaného sulfátového papíru); nebo

(b)	plastového filmu na vnitřní straně pytle; nebo

(c)	jedné nebo více plastových vnitřních vložek.

6.1.4.15.4	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost: 50 kg.

6.1.4.16	Tkané plastové pytle
5H1 bez vnitřní vložky nebo bez vnitřního povlaku
5H2 prachotěsné
5H3 vodovzdorné.

6.1.4.16.1	Pytle musí být vyrobeny z tažených pásů nebo tažených jednotlivých vláken z vhodného plastu. Pevnost použitého materiálu a provedení pytle musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu pytle a účelu jeho použití.

6.1.4.1.6.2	Je-li tkanina tkaná naplocho, musí být pytle zhotoveny sešitím nebo jiným způsobem zajišťujícím uzavření dna a jedné strany. Je-li tkanina vyrobena jako hadice, musí se pytel vytvořit sešitím, tkaním (dna), nebo jiným způsobem s rovnocennou odolností.

6.1.4.16.3	Pytle prachotěsné, 5H2: Pytel musí být vyroben jako prachotěsný, např. pomocí:

(a)	papíru nebo plastového filmu zakotveného na vnitřní straně pytle; nebo

(b)	jedné nebo více samostatných vnitřních vložek z papíru nebo z plastu.

6.1.4.16.4	Pytle vodovzdorné 5H3 : k zábraně vniknutí vlhkosti, pytel musí být k vodotěsný upravený např. pomocí:

(a)	samostatných vnitřních vložek z vodovzdorného papíru (např. sulfátový papír "kraft", voskovaný, oboustranně dehtovaný nebo potažený vrstvou plastu); nebo

(b)	plastového filmu zakotveného na vnitřním nebo vnějším povrchu pytle; nebo

(c)	jedné nebo více vnitřních plastových vložek.

6.1.4.16.5	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	50 kg.

6.1.4.17	Pytle z plastové fólie
5H4

6.1.4.17.1	Pytle musí být vyrobeny z vhodného plastu. Pevnost použitého materiálu a provedení pytle musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu pytle a účelu jeho použití. Spoje a uzávěry musí odolávat tlakům a nárazům, které se vyskytují za normálních přepravních podmínek.

6.1.4.17.2	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	50 kg.

6.1.4.18	Papírové pytle
5M1 vícevrstvé
5M2 vícevrstvé, vodovzdorné

6.1.4.18.1	Pytle musí být vyrobeny z vhodného sulfátového papíru "kraft" nebo z rovnocenného papíru, nejméně ve třech vrstvách, střední vrstva může byt spojena s vnější vrstvou přilepením síťové tkaniny. Pevnost papíru a provedení pytlů musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu pytle a účelu jeho použití. Spoje a uzávěry musí být prachotěsné.

6.1.4.18.2	Pytle 5M2: Pro ochranu proti vniknutí vlhkosti musí být pytel ze čtyř nebo více vrstev vodotěsný užitím bud' vodovzdorné vrstvy jako jedné ze dvou vnějších vrstev nebo vodovzdornou barierou z vhodného bariérového materiálu mezi dvěma vnějšími vrstvami; třívrstvý pytel je nutno učinit vodotěsným	 použitím vodovzdorné vrstvy jako vnější vrstvy. Existuje-li nebezpečí reakce obsahu pytle s vlhkostí nebo je-li obsah pytle balen ve vlhkém stavu, vodovzdorná vrstva nebo vložka, např. z dvojitě dehtovaného papíru "kraft", papíru "kraft" s povlakem z plastu na vnitřní straně vnitřní vrstvy, musí být umístěna přímo k látce, stejně tak jeden nebo více vložkových plastových pytlů. Spoje a uzávěry musí být vodotěsné

6.1.4.18.3	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	50 kg.

6.1.4.19	Kompozitní obaly (plast)
6HA1	Plastová nádoba s vnějším ocelovým sudem
6HA2	Plastová nádoba s vnějším ocelovým košem nebo bednou
6HB1	Pastová nádoba s vnějším hliníkovým sudem
6HB2	Plastová nádoba s vnějším hliníkovým košem nebo bednou
6HC	Plastová nádoba s vnější dřevěnou bednou
6HD1	Plastová nádoba s vnějším překližkovým sudem
6HD2	Plastová nádoba s vnější překližkovou bednou
6HG1	Plastová nádoba s vnějším lepenkovým sudem
6HG2	Plastová nádoba s vnější lepenkovou bednou
6HH1	Plastová nádoba s vnějším plastovým sudem
6HH2	Plastová nádoba s vnější bednou z tuhého plastu

6.1.4.19.1	Vnitřní nádoba

6.1.4.19.1.1	Požadavky uvedené v 6.1.4.8.1 a 6.1.4.8.4 až 6.1.4.8.7 se vztahují i na vnitřní plastové nádoby.

6.1.4.19.1.2	Plastová vnitřní nádoba musí zapadnout těsně do vnější části obalu, který nesmí mít žádné výstupky, které by mohly způsobit odírání plastu.

6.1.4.19.1.3	Nejvyšší objem vnitřní nádoby
6HA1, 6HB1, 6HD1, 6HG1, 6HH1:	250 litrů;
6HH2, 6HB2, 6HC, 6HD2, 6HG2, 6HH2:	60 litrů.

6.1.4.19.1.4	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost
6HA1, 6HB1, 6HD1, 6HG1, 6HH1:	400 kg;
6HA2, 6HB2, 6HC, 6HD2, 6HG2, 6HH2 :	75 kg.

6.1.4.19.2	Vnější plášť

6.1.4.19.2.1	Plastová nádoba s vnějším ocelovým nebo hliníkovým sudem 6HA1 nebo 6HB1; příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.1 nebo 6.1.4.2, pokud je to vhodné, se vztahují na konstrukci vnějšího obalu

6.1.4.19.2.2	Plastová nádoba s vnějším ocelovým nebo z hliníkovým košem nebo bednou 6HA2 nebo 6HB2; příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.14 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.3	Plastová nádoba s vnější dřevěnou bednou 6HC; příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.9 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.4	Plastová nádoba s vnějším překližkovým sudem 6HD1; příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.5 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.5	Plastová nádoba s vnější překližkovou bednou 6HD2; příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.10 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.6	Plastová nádoba s vnějším lepenkovým sudem 6HG1; požadavky uvedené v 6.1.4.7.1 až 6.1.4.7.4 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.7	Plastová nádoba s vnější lepenkovou bednou 6HG2; příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.12 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.8	Plastová nádoba s vnějším plastovým sudem 6HH1; požadavky uvedené v 6.1.4.8.1 až 6.1.4.8.6 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.19.2.9	Plastová nádoba s vnější bednou z tuhého plastu 6HH2; požadavky uvedené v 6.1.4.13.1 a 6.1.4.13.4 až 6.1.4.13.6 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu.

6.1.4.20	Kompozitní obaly (sklo, porcelán nebo kamenina)
6PA1	Nádoba s vnějším ocelovým sudem
6PA2	Nádoba s vnějším ocelovým košem nebo bednou
6PB1	Nádoba s vnějším hliníkovým sudem
6PB2	Nádoba s vnějším hliníkovým košem nebo bednou
6PC	Nádoba s vnější dřevěnou bednou
6PD1	Nádoba s vnějším překližkovým sudem
6PD2	Nádoba s vnějším proutěným košem
6PG1	Nádoba s vnějším lepenkovým sudem
6PG2	Nádoba s vnější lepenkovou bednou
6PH1	Nádoba s vnějším obalem z pěnového plastu
6PH2	Nádoba s vnějším obalem z tuhého plastu

6.1.4.20.1	Vnitřní nádoba

6.1.4.20.1.1	Nádoby musí mít vhodný tvar (válcovitý nebo hruškovitý), musí být vyrobeny z materiálu dobré jakosti bez vad, které by mohly snížit jejich odolnost. Stěny musí být na všech místech dostatečně tlusté a bez vnitřních pnutí.

6.1.4.20.1.2	Jako uzávěrů nádob musí být použito šroubových uzávěrů z plastu, zabroušených skleněných zátek nebo uzávěrů nejméně stejně účinných. Každá část uzávěru, která může přijít do styku s obsahem nádoby, musí být proti němu odolná. Je třeba věnovat pozornost zajištění uzávěrů aby lícovaly (s hrdlem) a byly těsné a byly vhodně zabezpečeny před uvolněním při přepravě. Jsou-li třeba uzávěry s odvětrávacím zařízením, musí vyhovět 4.1.1.8.

6.1.4.20.1.3	Nádoba musí být pevně zabezpečena ve vnějším obalu pomocí fixačních a / nebo absorbčních materiálů.

6.1.4.20.1.4	Nejvyšší vnitřní objem nádoby: 60 litrů.

6.1.4.20.1.5	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	75 kg.

6.1.4.20.2	Vnější plášť

6.1.4.20.2.1	Nádoba s vnějším ocelovým sudem, 6PA1: příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.1 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu. Odnímatelné víko nutné u tohoto druhu obalu však může mít tvar poklopu.

6.1.4.20.2.2	Nádoba s vnějším ocelovým košem nebo bednou 6PA2: příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.14 se vztahují na konstrukci vnějšího obalu. Jde-li o válcovité nádoby, vnější obal musí ve svislé poloze, převyšovat nádoby a jejich uzávěry. Obklopuje-li vnější koš nádobu hruškovitého tvaru a k této tvarově těsně přiléhá, musí se vnější obal opatřit ochranným krytem (poklopem).

6.1.4.20.2.3	Nádoba s vnějším hliníkovým sudem 6PB1: na konstrukci vnějšího obalu se vztahují příslušné požadavky uvedené v pododdílu 6.1.4.2.

6.1.4.20.2.4	Nádoba s vnějším hliníkovým košem nebo bednou 6PB2: na konstrukci vnějšího obalu se vztahují příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.14 .

6.1.4.20.2.5	Nádoba s vnější dřevěnou bednou 6PC: na konstrukci vnějšího obalu se vztahují příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.9 .

6.1.4.20.2.6	Nádoba s vnějším s překližkovým sudem 6PD1: na konstrukci vnějšího obalu se vztahují příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.5 .

6.1.4.20.2.7	6.1.4.20.2.7 Nádoba s vnějším proutěným košem 6PD2: proutěný koš musí být zhotoven z dobrého materiálu a musí být dobré kvality. Musí být opatřen ochranným krytem (poklopem), aby se zamezilo poškození nádob.

6.1.4.20.2.8	Nádoba s vnějším lepenkovým sudem 6PG1: na konstrukci vnějšího obalu se vztahují příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.7.1 až 6.1.4.7.4

6.1.4.20.2.9	Nádoba s vnější lepenkovou bednou 6PG2: na konstrukci vnějšího obalu se vztahují příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.12 .

6.1.4.20.2.10	Nádoba s vnějším obalem z pěnového nebo tuhého plastů (6PH1 nebo 6PH2): materiály obou těchto vnějších obalů musí splňovat příslušné požadavky uvedené v 6.1.4.13. Vnější obaly z tuhého plastu musí být zhotoveny z vysoko hustotního polyethylenu, nebo z jiného srovnatelného plastu. Odnímatelné víko pro tento typ obalu však může mít tvar poklopu.

6.1.4.21	Skupinové obaly

Pokud je to vhodné, použijí se pro vnější obaly příslušné požadavky oddílu 6.1.4.

POZNÁMKA: Pro vnitřní a vnější obaly se použiji příslušné pokyny pro balení uvedené v kapitole 4.1.

6.1.4.22	Obaly z jemného plechu
OA1 s neodnímatelným víkem
OA2 s odnímatelným víkem

6.1.4.22.1	Plech pro plášť a dna musí být z vhodné oceli; jeho tloušťka musí být přizpůsobena vnitřnímu objemu obalů a účelu jejich použití.

6.1.4.22.2	Spoje musí být svařované, nejméně dvojitě zalemované při lemování (zadrápkování) nebo provedeny jiným způsobem zaručujícím stejný stupeň pevnosti a těsnosti.

6.1.4.22.3	Vnitřní povlaky ze zinku, cínu, laku apod. musí být odolné a musí být na celé ploše, včetně uzávěrů, pevně spojeny s ocelí.

6.1.4.22.4	Průměr otvorů pro plnění, vyprazdňování a odvzdušnění v pláštích nebo základnách obalů s neodnímatelným víkem (OA1) nesmí být větší než 7 cm. Obaly s většími otvory se považují za obaly s odnímatelným víkem (OA2).

6.1.4.22.5	Uzávěry obalů s neodnímatelným víkem (OA1) musí být buď šroubové nebo být zabezpečitelné šroubovacím zařízením nebo jiným, stejně účinným zařízením. Uzávěry obalů s odnímatelným víkem (OA2) musí být tak konstruovány a zajištěny, aby za normálních přepravních podmínek zůstaly pevně uzavřeny a obaly zůstaly těsné.

6.1.4.22.6	Nejvyšší vnitřní objem obalů:	40 litrů.

6.1.4.22.7	Nejvyšší čistá (netto) hmotnost:	50 kg.

6.1.5	Požadavky na zkoušky obalů

6.1.5.1	Provedení a opakování zkoušek

6.1.5.1.1	Konstrukční typ každého obalu musí být zkoušen, jak je uvedeno v 6.1.5, v souladu se stanovenými postupy odsouhlasenými příslušným úřadem.

6.1.5.1.2	Zkoušky musí být s úspěchem provedeny s každým konstrukčním typem obalu než takový obal je použit.. Konstrukční typ obalu je definován konstrukcí, rozměrem, materiálem a tloušťkou, způsobem výroby a systémem balení, ale mohou být zahrnuty různé úpravy povrchu. Zahrnuje též obaly, které se liší od konstrukčního typu pouze jejich menší konstrukční výškou.

6.1.5.1.3	Zkoušky musí být opakovány na výrobních vzorcích (seriově vyráběných obalů) ve lhůtách stanovených příslušným úřadem. Pro takové zkoušky papírových a lepenkových obalů příprava při okolních podmínkách se považuje za rovnocennou požadavkům uvedeným v 6.1.5.2.3.

6.1.5.1.4	Zkoušky musí být též opakovány po každé úpravě, která mění konstrukci, materiál nebo způsob výroby obalu.

6.1.5.1.5	Příslušný úřad může povolit selektivní zkoušení obalů odlišujících se pouze nepatrně od již odzkoušeného konstrukčního typu, např. obaly obsahující vnitřní obaly menších rozměrů nebo nižší hmotnosti netto, nebo obaly jako sudy, pytle a bedny, které jsou vyrobeny s malými zmenšeními vnějších rozměrů.

6.1.5.1.6	Pokud byl vnější obal skupinového obalu (balení) s úspěchem podroben zkoušce s různými typy vnitřních obalů, mohou být takové druhy vnitřních obalů společně uloženy do tohoto vnějšího obalu. Kromě toho, pokud je dodržena rovnocenná úroveň provedení, jsou povoleny dále uvedené varianty bez dalšího zkoušení balení:

(a)	Vnitřní obaly stejných nebo menších rozměrů mohou být používány, pokud:

(i)	vnitřní obaly jsou podobné konstrukce jako zkoušené vnitřní obaly (např. kruhové, pravoúhlé atd.);

(ii)	materiál konstrukce vnitřních obalů (sklo, plasty, kov atd.) poskytuje odolnost proti nárazu a stohovacím tlakům stejnou nebo vyšší než vnitřní obaly původně zkoušeného skupinového balení;

(iii)	vnitřní obaly mají stejné nebo menší otvory a uzávěr je podobné konstrukce (např. šroubovací víčko, vtlačné víčko atd.);
(iv)	je použit dostatečný dodatečný fixační materiál pro zaplnění volného prostoru a pro zabránění nekontrolovatelnému pohybu vnitřních obalů; a

(v)	vnitřní obaly jsou orientovány ve vnějším obalu stejným způsobem jako ve zkoušeném skupinovém balení.

(b)	Menší počet zkoušených vnitřních obalů nebo alternativních typů vnitřních obalů uvedených výše v odstavci (a) mohou být používány, pokud je dostatečně doplněn fixační materiál k vyplnění volného prostoru a pro zabránění nekontrolovatelnému pohybu vnitřních obalů.

6.1.5.1.7	Předměty nebo vnitřní obaly jakéhokoli typu na tuhé látky nebo na kapaliny mohou být společně uloženy a přepravovány bez zkoušení ve vnějším obalu za následujících podmínek:

(a)	Vnější obal musel být úspěšně odzkoušen podle 6 ,1.5.3 s křehkými (např. skleněnými) vnitřními obaly obsahujícími kapaliny v parametrech pádové výšky pro obalovou skupinu I;

(b)	celková hmotnost vnitřních obalů ve skupinovém balení nesmí přesáhnout polovinu celkové hmotnosti vnitřních obalů použitých pro zkoušku pádem uvedenou výše v odstavci (a);

(c)	Tloušťka fixačního materiálu mezi vnitřními obaly a mezi vnitřními obaly a stěnou obalu nesmí být zmenšena pod odpovídající tloušťku v původně zkoušeném obalu; a jestliže byl použit samotný vnitřní obal při původní zkoušce, tloušťka fixace mezi vnitřními obaly nesmí být menší než tloušťka fixace mezi stěnou obalu a vnitřním obalem při původní zkoušce. Jestliže se použije buď menší počet nebo menší vnitřní obaly (ve srovnání s vnitřními obaly použitými při zkoušce pádem), musí být použit dodatečný fixační materiál v dostatečné množství pro vyplnění volného prostoru;

(d)	Prázdný vnější obal musí být podroben s úspěchem zkoušce stohováním podle 6.1.5.6. (Vždy prázdný!) Celková hmotnost identických obalů musí být založena na hmotnosti vnitřních obalů skupinového balení, použitých pro zkoušku pádem uvedenou výše v odstavci a);

(e)	Vnitřní obaly obsahující kapaliny musejí být úplně obklopeny dostatečným množstvím absorpčního materiálu k absorbování celkového obsahu kapalin ve vnitřních obalech;

(f)	Pokud vnější obal (skupinového balení) je určen pro vnitřní obaly obsahující kapaliny a není těsný nebo je určen pro vnitřní obaly obsahující tuhé látky a není prachotěsný , zajištění zábrany úniku jakékoli kapalné nebo tuhé látky musí být provedeno ve formě nepropustné vložky, vložkového plastového pytle, nebo jiných stejně účinných prostředků. V obalech obsahujících kapaliny musí být absorpční materiál požadovaný výše v odstavci e) umístěn mezi vnitřní obalové prostředky obsahujících kapalnou náplň;

(g)	Obaly musí být označeny (UN kódem) podle oddílu 6.1.3 jako odzkoušené pro obalovou skupinu I. v provedení pro skupinové obaly. Označená celková hmotnost v kilogramech musí být součtem hmotnosti vnějšího obalu a jedné polovině hmotnosti vnitřního(ch) obalu(ů), jak byly použity pro zkoušku pádem uvedené výše v odstavci a). Takové značení obalu musí též obsahovat písmeno "V", jak je popsáno v pododdílu 6.1.2.4.

6.1.5.1.8	Příslušný úřad může kdykoli požadovat důkaz, aby se zkouškami podle tohoto odstavce prokázalo, že sériově vyráběné obaly splňují požadavky zkoušek konstrukčního typu. Pro účely ověření musí být protokoly o takových zkouškách zachovávány.

6.1.5.1.9	Je-li z bezpečnostních důvodů požadována vnitřní úprava nebo povlak, musí si zachovat své ochranné vlastnosti i po zkouškách.

6.1.5.1.10	Na jednom vzorku smí být provedeno několik zkoušek, pokud to neovlivní platnost výsledků zkoušek a pokud to schválí příslušný úřad.

6.1.5.1.11	Záchranné obaly

Záchranné obaly (viz. 1.2.1) musí být zkoušeny a označeny (UN kódem) podle ustanovení vztahujících se na obaly skupiny obalů II určených pro přepravu tuhých látek nebo vnitřních obalů, s výjimkou těchto:

(a)	Látkou použitou při provádění zkoušek musí být voda a obaly musí být naplněny nejméně na 98 % jejich nejvyššího vnitřního objemu. Je dovoleno použít přídavného zatížení, jako jsou pytle s olověnými broky, aby bylo dosaženo požadované celkové hmotnosti balení, pokud je umístěny tak, že nebudou ovlivněny výsledky zkoušek. Při provádění zkoušky pádem může být pádová výška měněna podle 6.1.5.3.4 b);

(b)	Obaly musí být kromě toho s úspěchem podrobeny zkoušce těsnosti při 30 kPa a výsledek této zkoušky musí být uveden ve zprávě o zkoušce (protokolu) požadované v 6.1.5.9; a

(c)	Obaly musí být označeny písmenem "T", jak je předepsáno v 6.1.2.4.

6.1.5.2	Příprava obalů a Jednotek balení pro zkoušky

6.1.5.2.1	Zkoušky musí být provedeny s obaly připravenými jako k přepravě, včetně vnitřních obalů skupinového balení. Vnitřní nebo samostatné nádoby nebo obaly musí být naplněny nejméně do 98 % svého nejvyššího vnitřního objemu, jde-li o kapaliny, a nejméně do 95 %, jde-li o tuhé látky.
Pro obaly skupinového obalu (balení), kde vnitřní obal je určen k přepravě kapalin nebo tuhých látek, se vyžaduje samostatné provedení zkoušky pro obojí obsahy, tj. kapaliny a tuhé látky.
Látky nebo předměty, které mají být přepravovány v obalech, smějí být nahrazeny jinými látkami nebo předměty, pokud by tím nedošl86o ke zkreslení výsledků zkoušek. Jsou-li tuhé látky nahrazeny jinými látkami, musí mít tyto látky stejné fyzikální vlastnosti (hmotnost, velikost zrna atd.) jako látky, které mají být přepravovány. Je dovoleno použít přívažky, jako sáčky s olověným šrotem, aby se dosáhlo potřebné celkové hmotnosti balení, pokud jsou umístěny tak, že neovlivní výsledky zkoušky.

6.1.5.2.2	Použije-li se při zkoušce pádem u kapalných látek jiná kapalná látka, musí mít tato podobnou relativní hustotu a viskozitu jako látka, která se má přepravovat. Za podmínek stanovených v 6.1.5.3.4 smí být pro tyto zkoušky pádem použito i vody.

6.1.5.2.3	Obaly z papíru nebo z lepenky musí být nejméně po dobu 24 hodin kondicionovány v prostředí, jehož teplota a relativní vlhkost jsou kontrolovány. Je možno volit jednu ze tří možností. Přednostně se doporučuje 23 ± 2 °C a 50 ± 2 % relativní vlhkosti vzduchu. Další dvě možnosti jsou 20 ± 2 °C a 65 ± 2 % nebo 27 ± 2 °C a 65 ± 2 % relativní vlhkosti vzduchu.

POZNÁMKA: Průměrné hodnoty se musí pohybovat uvnitř těchto mezí. Krátkodobé výkyvy a limity měření mohou být příčinou, že jednotlivá měření se pohybují v rozmezí ± 5 % relativní vlhkosti bez znatelného zhoršení reprodukovatelnosti zkoušky.

6.1.5.2.4	Sudy z přírodního dřeva se zátkou musí být pod dobu nejméně 24 hodin před zkouškou nepřetržitě naplněny vodou.

6.1.5.2.5	Sudy a kanystry z plastu podle 6.1.4.8 a, pokud je to nutné, kompozitní obaly (plast) podle 6.1.4.19 musí být po dobu 6 měsíců skladovány při teplotě okolí, aby se prokázala jejich dostatečná chemická snášenlivost s kapalnými látkami. Po tuto dobu musí zůstat zkušební vzorky naplněny látkami, které se v těchto obalech mají přepravovat.

Během prvních a posledních 24 hodin skladování musí být zkušební vzorky postaveny uzávěrem dolů. U obalů opatřených odvětrávacím zařízením se to však provede vždy jen na dobu 5 minut. Po tomto skladování musí být zkušební vzorky podrobeny zkouškám předepsaným v 6.1.5.3 až 6.1.5.6.

Je-li známo, že se pevnostní vlastnosti plastu vnitřních nádob kompozitních obalů (plast) působením plnící látky podstatně nezmění, není nezbytná kontrola, zda je chemická snášenlivost dostačující.

Za podstatné změny pevnostních vlastností se považují:

(a)	zřetelné zkřehnutí;

(b)	značné snížení elasticity, pokud není spojeno alespoň s úměrným zvýšením prodloužení při zatížení.

Pokud chování plastu bylo stanoveno jinými prostředky, výše uvedená zkouška snášenlivosti může být vypuštěna. Takové postupy musí být nejméně rovnocenné výše uvedené zkoušce snášenlivosti a musí být uznány příslušným úřadem.

POZNÁMKA: Pro sudy a kanystry z plastu a kompozitní obaly (plast) vyrobené z vysoko nebo středněmolekulárního polyethylenu, viz též níže 6.1.5.2.6.

6.1.5.2.6	Pro sudy a kanystry z vysokomolekulárního polyethylenu podle 6.1.4.8 a, pokud je to nutné, pro kombinované obaly z vysokomolekulárního polyethylenu podle 6.1.4.19, které odpovídají následujícím specifikacím:

-	relativní hustota při 23°C po jednohodinovém tepelném kondicionování při 100°C > 0,940, měřeno podle normy ISO 1183;

-	rychlost toku taveniny při 190 °C/21,6 kg závaží < 12 g/10 min. měřeno podle normy ISO 1133,

pro kanystry podle 6.1.4.8 obalové skupiny II a III a pokud je to nutné, pro kompozitní obaly podle 6.1.4.19 ze středněmolekulárního polyethylenu, které odpovídají následujícím specifikacím:

-	relativní hustota při 23°C po jednohodinovém tepelném kondicionování při 100 °C > 0,940, měřeno podle normy ISO 1183;

-	rychlost toku taveniny při 190 °C/2,160 kg závaží < 0,5 g/10 min a > 0,1g/10min měřeno podle normy ISO 1133,

-	rychlost toku taveniny při 190 °C/5 kg závaží < 3 g/10 min. a > 0,5 g/10min měřeno podle normy ISO 1133,

může být chemická snášenlivost s kapalinami uvedenými v seznamu látek

v 6.1.6.2 prokázána standardními kapalinami (viz pododdíl 6.1.6.1).

Dostatečná chemická snášenlivost těchto obalů může být prokázána skladováním s vhodnou standardní kapalinou po dobu tří týdnů při teplotě 40°C; je-li jako standardní kapalina použita voda, není důkaz dostatečné chemické snášenlivosti nutný.

Během prvních a posledních 24 hodin skladování musí být zkušební vzorky postaveny uzávěrem dolů. U obalů opatřených odvětrávacím zařízením se to však provede vždy jen na dobu 5 minut. Po tomto skladování musí být zkušební vzorky podrobeny zkouškám předepsaným v 6.1.5.3 až 6.1.5.6.

Jestliže konstrukční typ obalu vyhověl schvalovacím zkouškám se standardní kapalinou, mohou být přiřazené plnící látky uvedené v seznamu v 6.1.6.2 připuštěny k přepravě bez další zkoušky za těchto podmínek:

-	relativní hustoty plnících látek nesmějí překročit relativní hustotu použitou při určení výšky pádu pro zkoušku pádem, a hmotnost pro zkoušku stohováním,

-	tenze par plnících látek při 50°C nebo 55°C, nesmějí překračovat tenzi par použitou při určení tlaku pro zkoušku vnitřním přetlakem.

Zkouška snášenlivosti pro terc.-butylhydroperoxid s obsahem více než 40% peroxidu a kyselin peroxyoctových třídy 5.2 nesmí být prováděna použitím standardních kapalin. Pro tyto látky musí být důkaz dostatečné chemické snášenlivosti zkušebních vzorků prováděn s látkami, které jsou určeny k přepravě, v průběhu skladovacího období šesti měsíců při okolní teplotě.

Postup dle tohoto bodu se rovněž používá pro obaly z vysokohustotního, vysoko nebo středně molekulárního polyethylenu, jehož vnitřní povrh je fluorován.

6.1.5.2.7	Pro sudy a kanystry podle 6.1.4.8 a, pokud je to nutné pro kompozitní obaly podle 6.1.4.19 vyrobené z vysokomolekulárního nebo středněmolekulárního polyetylénu podrobené s úspěchem zkoušce podle 6.1.5.2.6, mohou být připuštěny i jiné plnicí látky než ty, které jsou uvedeny v 6.1.6.2. Toto schválení musí být založeno na výsledcích laboratorních zkoušek, které musí prokázat, že účinek těchto plnících látek na zkušební vzorky je menší než účinek standardních kapalin. Následující faktory zhoršení je třeba vzít v úvahu: změkčení nabobtnáním, vznik trhlinek vnitřním pnutím a molekulární degradací. Pro relativní hustoty a tenze par platí stejné podmínky, jaké jsou stanoveny v 6.1.5.2.6.

6.1.5.2.8	Pokud se pevnostní vlastnosti plastů vnitřních obalů skupinového obalu (balení) působením plnící látky podstatně nezmění, není nezbytný důkaz chemické snášenlivosti. Za podstatné změny pevnostních vlastností se považují:

(a)	zřetelné zkřehnutí;

(b)	značné poklesy elasticity, pokud není spojeno alespoň s úměrným zvýšením prodloužení,

6.1.5.3	Zkouška volným pádem 4)

6.1.5.3.1	Počet zkušebních vzorků (na konstrukční typ a výrobce) a orientace zkušebního vzorku pro zkoušku pádem:

Pro jiné zkoušky než pádem naplocho se musí těžiště nacházet na svislici procházející bodem nárazu.

Pokud je možných více než jedna orientace vzorku pro danou zkoušku pádem musí být použita orientace, při níž nejpravděpodobněji vznikne poškození obalu.

Obal	Počet zkušebních vzorků	Orientace zkušebního vzorku při zkoušce pádem	
(a) Sudy ocelové, hliníkové, jiného kovu než ocel a hliník  Kanystry ocelové, hliníkové Sudy překližkové Sud z přírodního dřeva Sudy lepenkové Sudy a kanystry plastové Kompozitní obaly ve tvaru sudu Obaly z jemného plechu	Š e s t (tři pro každý typ pádu)	První typ pádu (se třemi zkušebními vzorky): obal musí dopadnout na dopadovou plochu diagonálně na hranu dna nebo, nemá-li jej, na obvodový šev nebo na obvod dna.  Druhý typ pádu (se třemi dalšími zkušebními vzorky): obal musí narazit na dopadovou plochu nejslabším místem, které nebylo při první zkoušce pádem zkoušeno, např. uzávěr, nebo u některých válcových sudů, na podélný svar pláště sudu.	
(b) Bedny z přírodního dřeva Bedny překližkové Bedny z rekonstituovaného dřeva Bedny lepenkové Bedny plastové Bedny ocelové nebo hliníkové Kompozitní obaly ve tvaru bedny	P ě t (jeden pro každý pád)	1. vzorek pád: na plochu dna 2. vzorek pád na plochu víka (na horní část) 3. vzorek pád na bok (na nejdelší stranu) 4. vzorek pád: na čelo (na krátkou stranu) 5. vzorek pád na roh	
(c) Pytle - jednovrstvé s postranním švem	T ř i (tři pády u každého pytle)	První pád: naplocho na širokou stranu druhý pád naplocho na úzkou stranu Třetí pád na dno pytle	
(d) Pytle - jednovrstvé bez postranního švu nebo vícevrstvé	T ř i (dva pády u každého pytle)	První pád naplocho na širokou stranu Druhá pád na dno pytle	
(e)Kompozitní obaly (sklo, kamenina nebo porcelán), označené symbolem "RID/ADR" podle pododdílu 6.1.3.1 a) ii) a které jsou ve tvaru sudu nebo bedny	T ř i (jeden pro jeden pád)	Diagonálně na hranu dna nebo, na obvodový šev dna nebo na obvod dna	

6.1.5.3.2	Zvláštní příprava zkušebních vzorků pro zkoušku pádem

Teplota zkušebního vzorku a jeho obsahu musí být redukována na -18°C nebo níže pro tyto obaly:

(a)	plastové sudy (viz 6.1.4.8);

(b)	plastové kanystry (viz 6.1.4.8);

(c)	plastové bedny kromě beden z pěnového plastu (viz 6.1.4.13);

(d)	kompozitní obaly (plast) (viz 6.1.4.19); a

(e)	skupinové obaly s vnitřními obaly z plastu, jinými než plastové sáčky, určené pro tuhé látky a předměty.

Pokud jsou zkušební vzorky připraveny tímto způsobem, kondiciování podle 6.1.5.2.3 může být vypuštěno. Zkušební kapaliny musejí být udržovány v tekutém stavu, pokud je to nezbytné přidáním mrazuvzdorných látek.

6.1.5.3.3	Dopadová plocha

Dopadová plocha musí mít pevný, nepružný, rovný a vodorovný povrch.

6.1.5.3.4	Výška pádu

Pro tuhé látky a kapaliny, jestliže se zkouška provádí s tuhou látkou nebo kapalinou, která bude přepravována nebo s jinou látkou mající v podstatě tytéž fyzikální charakteristiky.

Obalová skupina I	Obalová skupina II	Obalová skupina III	
1,8 m	1,2 m	0,8 m	

Pro kapalné látky, jestliže se zkouška provádí s vodou:

(a)	pro látky, které mají být přepravovány, jejichž relativní hustota nepřesahuje 1,2:

Obalová skupina IObalová skupina IIObalová skupina III			
1,8 m	1,2 m	0,8 m	

(b)	pro látky, které mají být přepravovány, jejichž relativní hustota přesahuje 1,2 se výška pádu vypočte na základě relativní hustoty látky d) určené k přepravě, zaokrouhlené na první desetinné místo takto:

Obalová skupina IObalová skupina IIObalová skupina III			
d x 1,5 (m)	d x 1,0 (m)	d x 0,67 (m)	

(c)	pro obaly z jemného plechu označené symbolem °RID/ADR" podle 6.1.3.1 (a) (ii) určené pro přepravu látek s viskozitou při 23°C vyšší než 200 mm2/s (což odpovídá výtokové době 30 sekund z normalizovaného kelímku ISO s výtokovou tryskou o vnitřním průměru 6 mm podle normy ISO 2431:1993);

(i)	jejichž relativní hustota nepřesahuje 1,2:

Obalová skupina II	Obalová skupina III	
0,6 m	0,4 m	

(ii)	pro látky, které mají být přepravovány, jejichž relativní hustota (d) přesahuje 1,2, se výška pádu vypočte na základě relativní (d) hustoty látky, která se má přepravovat, zaokrouhlené na první desetinné místo takto:

Obalová skupina IIObalová skupina III		
d x 0,5m	d x 0,33m	

6.1.5.3.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce

6.1.5.3.5.1	Každý obal obsahující kapalinu musí zůstat po vyrovnání vnitřního a vnějšího tlaku těsný, kromě vnitřních obalů skupinových obalů a kromě vnitřních nádob , kompozitních obalů (sklo, porcelán nebo kamenina) označených symbolem "RID/ADR" podle 6.1.3.1 (a) (ii), není nutné vyrovnání tlaků.

6.1.5.3.5.2	Pokud je obal na tuhé látky podroben zkoušce pádem a jeho horní část dopadne na dopadovou plochu, vyhověl zkušební vzorek zkoušce, jestliže celý obsah vnitřního(ch) obalu(ů) (např. plastový sáček) nebo vnitřní nádoby obsah úplně zadržel, i když uzávěr vnějšího obalu není již prachotěsný.

6.1.5.3.5.3	Obal nebo vnější obal kompozitního nebo skupinového balení nesmějí vykazovat žádná poškození, která by mohla ovlivnit bezpečnost během přepravy. Nesmí dojít k žádnému úniku látky z vnitřní nádoby nebo vnitřního(ch) obalu(ů).

6.1.5.3.5.4	Ani vnější vrstva pytle ani vnější obal nesmí vykazovat žádná poškození, která by mohla ovlivnit bezpečnost během přepravy.

6.1.5.3.5.5	Nepatrný únik obsahu z uzávěru(ů) při nárazu se nepovažuje za selhání obalu za předpokladu, že následně už nedochází k žádnému úniku.

6.1.5.3.5.6	Nesmí dojít k protržení obalů obsahujících věcí třídy 1, které by mohlo zapříčinit únik uvolněných výbušných látek nebo předmětů z vnějšího obalu.

6.1.5.4	Zkouška těsnosti

Zkouška těsnosti musí být provedena u všech konstrukčních typů obalů určených pro kapalné látky; není však nutná u:

-	vnitřních obalů skupinových obalů;

-	vnitřních nádob kompozitních obalů (sklo, porcelán nebo kamenina) označených symbolem "RID/ADR" podle 6.1.3.1 (a) (ii);

-	obalů z jemného plechu označených symbolem RID/ADR" podle 6.1.3.1 (a) (ii) určených pro látky, jejichž viskozita při 23 °C je větší než 200 mm2/s;

6.1.5.4.1	Počet zkušebních vzorků: tři zkušební vzorky od každého konstrukčního typu a výrobce.

6.1.5.4.2	Zvláštní příprava zkušebních vzorků pro zkoušku: Uzávěry opatřené odvzdušňovacím ventilem musí být buď nahrazeny podobnými uzávěry bez odvzdušňovacího ventilu nebo uzávěry musejí být neprodyšně uzavřeny..

6.1.5.4.3	Zkušební postup a použitý tlak vzduchu: obaly včetně jejich uzávěrů se musí ponořit pod vodu a udržovat tam po dobu 5 minut při současném udržování vnitřního přetlaku; způsob, jakým se drží pod vodou, nesmí ovlivnit výsledky zkoušky.

Použitý tlak vzduchu (přetlak} musí být:

Obalová skupina I	Obalová skupina II	Obalová skupina III	
Nejméně 30 kPa (0.3 bar)	Nejméně 20 kPa (0.2 bar)	Nejméně 20 kPa (0.2 bar)	

Mohou se také použít jiné nejméně stejně účinné postupy.

6.1.5.4.4	Kritérium pro vyhovění zkoušce:

Nesmí být zpozorován žádný únik vzduchu.

6.1.5.5	Zkouška vnitřním (hydraulickým) tlakem

6.1.5.5.1	Obaly pro zkoušku

Zkouška vnitřním hydraulickým tlakem (musí být provedena u všech konstrukčních typů obalů z oceli, plastů a kompozitních obalů určených pro kapaliny. Avšak tato zkouška se nevyžaduje se u:

-	vnitřních obalů skupinových obalů;

-	vnitřních nádob kompozitních obalů (sklo, porcelán nebo kamenina) označených symbolem "RID/ADR" podle 6.1.3.1 (a) (ii);

-	obalů z jemných plechů označených symbolem "RID/ADR" podle 6.1.3.1 (a) (ii) určených pro látky, jejichž viskozita při 23°C je větší než 200 mm2/s;

6.1.5.5.2	Počet zkušebních vzorků: tři zkušební vzorky od každého konstrukčního typu a výrobce.

6.1.5.5.3	Zvláštní příprava zkušebních vzorků pro zkoušku: Každý odvzdušňovací ventil musí být bud' nahrazeny obdobnými nepropustnými uzávěry nebo ventily musí být neprodyšně uzavřeny.

6.1.5.5.4	Zkušební metoda a použitý tlak : obaly z kovu a kompozitní obaly (sklo, porcelán nebo kamenina) včetně jejich uzávěrů musí být podrobeny zkušebnímu tlaku po dobu 5 minut. Obaly z plastu a kompozitní obaly (plasty) musí být podrobeny zkušebnímu tlaku po dobu 30 minut. Tento tlak je tlakem uvedeným v značení požadovaném v 6.1.3.1 (d). Způsob podepření obalů nesmí zkreslit výsledky zkoušky. Tlak se musí zvyšovat postupně a bez rázů; zkušební tlak musí být po celou dobu trvání zkoušky konstantní. Hydraulický tlak (přetlak) stanovený jednou z dále uvedených metod musí být:

(a)	nejméně celkový změřený přetlak v obalu (tj. tenze par naplněné látky a parciální tlak vzduchu nebo jiných inertních plynů, minus 100 kPa) při 55°C, vynásobený koeficientem bezpečnosti 1,5; tento celkový přetlak se musí určit pro nejvyšší stupeň plnění podle 4.1.1.4 a plnicí teplotu 15 °C; nebo

(b)	nejméně 1,75 násobek tenze par naplněné látky při 50°C, minus 100 kPa, avšak nejmenší zkušební tlak 100 kPa; nebo

(c)	nejméně1,5 násobek tenze par naplněné látky při 55°C, minus 100 kPa, avšak nejmenší zkušební tlak 100 kPa.

6.1.5.5.5	Navíc obaly určené pro látky obalové skupiny I musí být zkoušeny nejmenším zkušebním tlakem 250 kPa (přetlakem) po dobu 5 nebo 30 minut v závislosti na materiálu konstrukce obalu.

6.1.5.5.6	Kritérium pro vyhovění zkoušce: nesmí dojít k žádnému úniku.

6.1.5.6	Zkouška stohováním

Všechny konstrukční typy obalů, s výjimkou pytlů a nestohovatelných kompozitních obalů (sklo, porcelán nebo kamenina), označených symbolem "RID/ADR" podle pododdílu 6.1.3.1 (a) (ii) musejí být podrobeny zkoušce stohováním.

6.1.5.6.1	Počet zkušebních vzorků: tři zkušební vzorky od každého konstrukčního typu a výrobce.

6.1.5.6.2	Postup zkoušky: zkušební vzorek musí být vystaven zatížení vrchní plochy zkušebního vzorku rovnocennému celkové hmotnosti stejných obalů které by na něj mohly být v průběhu přepravy nastohovány; pokud zkušební vzorky obsahují jinou než nebezpečnou kapalinu s relativní hustotou odlišnou od kapaliny určené k přepravě, zatížení musí být vypočteno vzhledem k poslednímu. Minimální výška stohování, včetně zkušebního vzorku, musí být 3 m. Zkouška musí trvat 24 hodiny, s výjimkou sudů a kanystrů z plastu a kompozitních obalů z plastu 6HH1 a 6HH2 určených pro kapaliny, které musí být podrobeny zkoušce stohováním po dobu 28 dnů při teplotě nejméně 40 °C.

Pro zkoušku dle 6.1.5.2.5 se použije originální plnící látka. Pro zkoušku dle 6.1.5.2.6 se zkouška stohováním provede se standardní kapalinou.

6.1.5.6.3	Kritéria pro vyhovění zkoušce: žádný ze zkušebních vzorků se nesmí stát netěsným. U kombinovaných obalů nebo skupinových obalů nesmí dojít k úniku naplněné látky z vnitřní nádoby nebo vnitřního obalu. Žádný zkušební vzorek nesmí vykazovat poškození, která by mohla zhoršit bezpečnost během přepravy, ani deformace, které by mohly zmenšit jeho odolnost nebo způsobit nestabilitu, jsou-li obaly stohovány. Plastové obaly musí být před ohodnocením ochlazeny na okolní teplotu.

6.1.5. 7	Bednářská zkouška dřevěných sudů čepovacího typu

6.1.5.7.1	Počet zkušebních vzorků: jeden sud.

6.1.5.7.2	Postup zkoušky: sejmout všechny obruče nad břichem (max. průměr sudu) prázdného sudu nejméně dva dny starého.

6.1.5.7.3	Kritérium pro vyhovění zkoušce: průměr příčného průřezu (mezi protilehlými luby) horní části sudu se nesmí zvětšit o více než 10 %.

6.1.5.8	Dodatková zkouška propustnosti pro sudy a kanystry z plastu podle pododdílu 6.9.4.8 a pro kompozitní obaly (plast) podle pododdílu 6.1.4.99 určené pro přepravu kapalin s bodem vzplanutí nejvýše 61°C, s výjimkou obalů 6HA1.

U obalů z polyetylénu se tato zkouška provede jen tehdy, mají-li být schváleny pro přepravu benzenu, toluenu, xylenu nebo směsi a přípravků obsahujících tyto látky.

6.1.5.8.1	Počet zkušebních vzorků: tři obaly od každého konstrukčního typu a výrobce.

6.1.5.8.2	Zvláštní příprava zkušebního vzorku pro zkoušku: Zkušební vzorky se předem uskladní s originální náplní podle 6.1.5.2.5 nebo u obalů z vysokomolekulárního polyetylénu se standardní kapalinou - směs uhlovodíků (White spirit) podle 6.1.5.2.6.

6.1.5.8.3	Zkušební postup: Zkušební vzorky naplněné látkou, pro kterou má být obal schválen, se před a po 28 denním skladování při teplotě 23°C a 50% relativní vlhkostí vzduchu zváží. U obalů z vysokomolekulárního polyetylénu smí být zkouška provedena se standardní kapalinou směsi uhlovodíků (White spirit) namísto benzenu, toluenu nebo xylenu.

6.1.5.8.4	Kritérium pro vyhovění zkoušce: propustnost nesmí být větší než 0,008 g/l.h

6.1.5.9	Protokol o zkoušce

6.1.5.9.1	O provedených zkouškách) musí být sepsán protokol o zkoušce, obsahující minimálně následující podrobnosti a musí být k disposici uživatelům obalů

1.	Název a adresa zkušebny;
2.	Jméno a adresa žadatele, pokud je to vhodné;
3.	Jednoznačná identifikace protokolu o zkoušce (např. číslo) ;
4.	Datum protokolu o zkoušce;
5.	Výrobce obalu;
6.	Popis konstrukčního typu obalu (např. rozměry, materiály, uzávěry, tloušťka atd.) včetně způsobu výroby (např. vyfukování lisování, atd.), který může zahrnovat výkresy) a/nebo fotografii(e);
7.	Nejvyšší vnitřní objem;
8.	Charakteristiky zkušebních náplní, např. viskozita a relativní hustota pro kapaliny a rozměry částic pro tuhé látky;
9.	Popis zkoušky a výsledky;
10.	Protokol o zkoušce musí být podepsán s uvedením jména a funkce podepsaného.

6.1.5.9.2	Protokol o zkoušce musí obsahovat prohlášení, že obal určený pro přepravu byl odzkoušen podle příslušných požadavků tohoto odstavce a že použití jiných metod balení nebo komponent, může mít za následek jeho neplatnost. Kopie protokolu o zkoušce musí být dána k disposici příslušnému úřadu.

6.1.6	Standardní kapaliny pro důkaz chemické snášenlivosti obalů z vysokomolekulárního nebo středněmolekulárního polyetylénu podle 6.1.5.2.6 a seznam látek, pro které mohou být standardní kapaliny považovány za rovnocenné

6.1.6.1	Standardní kapaliny pro důkaz chemické snášenlivosti obalů z vysokomolekulárního nebo středněmolekulárního polyetylénu podle 6.1.5.2.6

Pro tento plast se používají následující standardní kapaliny:

(a)	Smáčecí roztok pro látky, které u polyetylénu pod napětím silně působí na vznik trhlin, zejména pro všechny roztoky a přípravky obsahující smáčecí prostředky.

Musí se použít 1 až 10 % vodný roztok smáčecího•prostředku. Povrchové napětí tohoto roztoku musí být 31 až 35 mN/m při 23°C.

Pro zkoušku stohováním se bere za základ relativní hustota nejméně 1,20.

Je-li prokázána dostatečná chemická snášenlivost se smáčecím roztokem, nevyžaduje se zkouška snášenlivosti s kyselinou octovou.

Pro originální náplně způsobující v polyetylénu trhliny pod napětím, který je odolný působení smáčecího prostředku, může být důkazem odpovídající chemické snášenlivosti provedení předběžného třítýdenního skladování, avšak s originální náplní při 40 °C podle 6.1.5.2.6.

(b)	Kyselina octová pro látky a přípravky, které u polyetylénu způsobují za napětí vznik trhlin, zejména pro monokarbonové kyseliny a jednomocné alkoholy.

Musí se použít kyselina octová o koncentraci 98 až 100 %.Relativní hustota = 1,05.

Pro zkoušku stohováním se bere za základ relativní hustota nejméně 1,1.

Pro originální náplně způsobující že polyetylén nabobtnává více než působením kyseliny octové tak, že hmotnost polyetylénu se zvýší až o 4 %, může být důkazem odpovídající chemické snášenlivosti provedení předběžného třítýdenního skladováním, avšak s originální náplní při 40 °C podle 6.1.5.2.6.

(c)	n-butylacetát/smáčecí roztok nasycený n-butylacetátem pro látky a přípravky, které nabobtnávají polyetylén tak, že se hmotnost polyetylénu zvýší nejvýše asi o 4 %, a které současně způsobují vznik trhlin za napětí, zejména pro prostředky k ochraně rostlin, tekuté barvy a estery. Pro předběžné skladování podle 6.1.5.2.6 se musí použít n-butylacetát o koncentraci 98 až 100 %.

Pro zkoušku stohováním v souladu s 6.1.5.6 se musí použít zkušební kapalina sestávající z 1 až 10 % vodného roztoku smáčecího prostředku smíseného s 2 % n-butylacetátu podle předcházejícího odstavce a).

Pro zkoušku stohováním se bere za základ relativní hustota nejméně 1,0.

U plnicích látek, jejichž působením polyetylén nabobtnává více než působením n-butylacetátu a tak, že se hmotnost polyetylénu zvýší nejvýše 0 7,5%, smí být odpovídající chemická snášenlivost prokázána po předběžném třítýdenním skladování při 40°C podle 6.1.5.2.6, avšak s originální náplní. .

(d)	Směs uhlovodíků (White spirit) pro látky a přípravky, které působí nabobtnávání polyetylénu, zejména pro uhlovodíky, estery a ketony.

Musí se použít směs uhlovodíků s rozmezím bodu varu od 160 do 200°C, relativní hustotou 0,78 až 0,80, bodem vzplanutí vyšším než 50°C a obsahem aromatických uhlovodíků od 16 do 21 %.

Pro zkoušku stohováním se bere za základ relativní hustota nejméně 1,0.

U plnicích látek, které nabobtnávají polyetylén tak, že se hmotnost polyetylénu zvýší o více než 7,5 %, smí být přiměřená chemická snášenlivost prokázána po třítýdenním předběžném skladování při 40 °C podle 6.1.5.2.6, avšak s originální plnicí látkou.

(e)	Kyselina dusičná pro všechny látky a přípravky, které působí na polyetylén oxidačně a způsobují molekulární degradaci (a následně snižují molekulární hmotnost) stejnou nebo menší než 55% kyselina dusičná.

Musí se použít kyselina dusičná o koncentraci nejméně 55 %.

Pro zkoušku stohováním se bere za základ relativní hustota nejméně 1,4.

U originálních náplní , které oxidují silněji než 55% kyselina dusičná, nebo které snižují molekulární hmotnost, se musí postupovat podle 6.1.5.2.5.

Doba životnosti obalu musí být v takových případech stanovena pozorováním stupně poškození (např. dva roky pro kyselinu dusičnou o koncentraci nejméně 55%).

(f)	Voda pro látky, které nenapadají polyetylén způsoby uvedenými v předchozích odstavcích a) až e), zejména pro anorganické kyseliny a louhy, vodné roztoky solí, vícemocné alkoholy a organické látky ve vodném roztoku.

Pro zkoušku stohováním se bere za základ relativní hustota nejméně 1,2.

6.1.6.2	Seznam látek, které mohou být přiřazeny standardním kapalinám podle 6.1.5.2.6

Třída 3
Látka	Standardní kapalina	
Hořlavé kapaliny obalové skupiny ll, bez vedlejšího nebezpečí (klasifikační kód F1, obalová skupina II)	
Látky, jejichž tenze par při 50°C nepřesahuje 110 kPa (1,1 bar)	
- surové ropy a jiné surové oleje	směs uhlovodíků	
- uhlovodíky	směs uhlovodíků	
- halogenované látky	směs uhlovodíků	
- alkoholy	kyselina octová	
- étery	směs uhlovodíků	
- aldehydy	směs uhlovodíků	
- ketony	směs uhlovodíků	
- estery	n-butylacetát při nabobtnání nejvýše o 4 % (hm.), jinak směs uhlovodíků	
Směsi výše uvedených látek s bodem varu, nebo počátkem varu vyšším než 35°C, obsahující nejvýše 55 % nitrocelulózy, která obsahuje nejvýše 12,6 % dusíku (UN 2059)	n-butylacetát/smáčecí roztok nasycený n-butylacetátem a směs uhlovodíků	
Viskózní látky splňující klasifikační kritéria uvedená v 2.2.3.1.4	směs uhlovodíků	
Hořlavé kapaliny obalové skupiny II, jedovaté (klasifikační kód FT1, obalová skupina II)	
methanol (UN 1230)	kyselina octová	
Hořlavé kapaliny obalové skupiny III, bez vedlejšího nebezpečí (klasifikační kód F1, obalová skupina III)	
- nafta, solventnafta	směs uhlovodíků	
- White spirit (minerální terpentýn)	směs uhlovodíků	
- uhlovodíky	směs uhlovodíků	
- halogenované látky	směs uhlovodíků	
- alkoholy	kyselina octová	
- éthery	směs uhlovodíků	
- aldehydy	směs uhlovodíků	
- ketony	směs uhlovodíků	
- estery	n-butylacetát při nabobtnání nejvýše o 4 % hm. , jinak směs uhlovodíků	
- látky obsahující dusík	směs uhlovodíků	
Směsi výše uvedených látek obsahující nejvýše 55 % nitrocelulózy, která obsahuje nejvýše 12.6 % dusíku (UN 2059).	n-butylacetát/smáčecí roztok nasycený n-butylacetátem a směs uhlovodíků	

Třída 5.1
Kapaliny podporující hoření, žíravé klasifikační kód OC1	
Peroxidy vodíku, vodné roztoky s nejméně 20 %,ale nejvýše 60 % peroxidu vodíku (UN 2014) 4	voda	
Kyselina chloristá s více než 50 %,ale nejvýše 72 % kysetiny (hm.) (UN 1873)4	kyselina dusičná	
Kapaliny podporující hoření, bez vedlejšího nebezpečí (klasifikační kód 01)	
Peroxid vodíku, vodné roztoky s nejméně 8 %,ale méně než 20 % peroxidu vodíku 4 (UN 2984)4	voda	
Roztok chlorečnanu vápenatého (UN 2429)	voda	
Roztok chlorečnanu draselného (UN 2427)	voda	
Roztok chlorečnanu solného (UN 2428)	voda	

Třída 5 2
POZNÁMKA: terc.-butylhydroperoxid s obsahem více než 40 % peroxidu a kyseliny peroxyoctové jsou vyloučen z následujících číslic.	
Všechny organické peroxidy v technicky čisté formě nebo v roztoku v rozpouštědlech, pokud se týká jejich snášenlivosti, jsou pokryty standardní kapalinou "směs uhlovodíků" v tomto seznamu (UN 3101, 3103, 3105, 3107, 3109, 3111, 3113, 3115, 3117, 3119	n-butylacetát, smáčecí roztok se 2 % n-butylacetátu a směs uhlovodíků a kyseliny dusičné při 55 %	
Snášenlivost odvzdušňovacích ventilů a těsnění s organickými peroxidy může být ověřena též nezávisle při zkoušce konstrukčního typu laboratorními zkouškami s kyselinou dusičnou.	

Třída 6 1
Organické jedovaté kapaliny, bez vedlejšího nebezpečí (klasifikační kód T1))	
anilin (UN 1547)	kyselina octová	
Furfurylalkohol (UN 2874)	kyselina octová	
fenol, roztok (UN 2821, obalová skupina III)	kyselina octová	
Organické jedovaté kapaliny, žíravé (klasifikační kód TC1)	
kresoly (UN 2076) nebo kyselina kresolová (UN 2022)	kyselina octová	

Třída 6.2
Všechny infekční látky (UN 2814 a 2900, riziková skupina 2, a UN 3291), považované za kapaliny podle 2.1.2.6	voda	
__________
4) Zkouška má být provedena pouze s odvzdušňovacím otvorem (když je obal opatřen)

Třída 8
Žíravé kyselé anorganické kapaliny, bez vedlejšího nebezpečí (klasifikační kód C1)	
Kyselina sírová (UN 1830 a 2796)	Voda	
kyselina sírová, odpadní (UN 1832)	voda	
kyselina dusičná (UN 2031) s nejvýše 55 % kyseliny	kyselina dusičná	
vodné roztoky kyseliny chloristé s nejvýše 50 % kyseliny (hmotnostně) ve vodném roztoku (UN 1802)	kyselina dusičná	
kyselina chlorovodíková (UN 1789) s nejvýše 36 % čisté kyseliny kyselina bromovodíková (UN 1788) kyselina jodovodíková (UN 1787)	voda	
kyselina fluorovodíková (UN 1790) s nejvýše 60 % fluorovodíku5	voda	
kyselina fluoroboritá (UN 1775) s nejvýše 50 % čisté kyseliny	voda	
kyselina fluorokřemičitá (UN 1778)	voda	
roztoky kyseliny chromové (UN 1755) s nejvýše 30 % čisté kyseliny	kyselina dusičná	
kyselina fosforečná (UN 1805)	voda	
Žíravé kyselé organické kapaliny (klasifikační kód C3)	
kyselina akrylová (UN 2218), kyselina mravenčí (UN 1779), kyselina octová (UN 2789 a 2790), kyselina thiogIykolová (UN 1940)	kyselina octová	
kyselina metakrylová (UN 2531), kyselina propionová (UN 1848)	kyselina octová	
alkylfenoly, kapalné, j.n. (UN 3145, obalová skupina III)	kyselina octová	
Žíravé zásadité anorganické kapaliny, bez vedlejšího nebezpečí (klasifikační kód C5)	
hydroxyd sodný, roztok (UN 1824) hydroxyd draselný, roztok (UN 1814)	voda	
Roztok čpavku (UN 2672)	voda	
Jiné žíravé kapaliny (klasifikační kód C9)	
roztok chlornanů (UN 1906) a roztok chlornanů6 (UN 1791, obalová skupina III)	kyselina dusičná	
roztok formaldehydu (UN 2209)	voda	
Žíravé kapaliny, jedovaté (klasifikační kód CT 1)		
vodné roztoky hydrazinu s více než 37 % hydrazinu, hmotnostně (UN 2030)	voda	
__________
5	Nejvýše 60 litrů, povolená doba používání 2 roky. 8
6	Zkouška se musí provést jen s odvzdušňovacím zařízením. Při provádění zkoušky s kyselinou dusičnou jako standardní kapalinou, musí být použito odvzdušňovací zařízení a těsnění odolné proti kyselinám. Pro roztoky chlornanů, jsou dovolena odvzdušňovací zařízení a těsnění stejného konstrukčního typu, odolná proti chlornanu (např. silikonový kaučuk), která však nejsou odolná proti kyselině dusičné.

KAPITOLA 6.2

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI A ZKOUŠENÍ TLAKOVÝCH NÁDOB,
AEROSOLOVÝCH ROZPRAŠOVAČŮ A MALÝCH NÁDOBEK OBSAHUJÍCÍCH PLYN (PLYNOVÉ KARTUŠE))

6.2.1	Všeobecné požadavky

POZN. Pro aerosoly a malé nádobky obsahující plyn (plynové kartuše) viz oddíl 6. 2. 4.

6.2.1.1	Konstrukce a výroba

6.2.1.1.1	Tlakové nádoby a jejich uzávěry musí být konstruovány, vypočteny, vyrobeny, zkoušeny a vybaveny takovým způsobem, aby odolávaly všem podmínkám, se kterými se setkají během normálního používání a během normálních přepravních podmínek.

Při konstrukci tlakových nádob musí být vzaty v úvahu všechny významné faktory, jako:

-	vnitřní tlak;

-	okolní a provozní teploty, včetně během přepravy;

-	dynamické zatížení.

Tloušťka stěny musí být normálně stanovena výpočtem pokud je třeba doprovázeným, experimentálně stanovenou analýzou napětí. Tloušťka stěny může být stanovena experimentálně.

Musí být použity vhodné konstrukční výpočty pro tlakové opláštění a podpěrné části, aby byla zajištěna bezpečnost vlastních nádob.

Minimální tloušťka stěny pro odolání tlaku musí být vypočtena zejména s přihlédnutím k:

-	uvažovaným tlakům, které nesmí být menší než zkušební tlak;

-	uvažovaným teplotám beroucím v úvahu meze bezpečnosti

-	maximálním namáháním a koncentracím špičkových namáhání, pokud je to nezbytné;

-	činitelům vztahujícím se k vlastnostem materiálu.

Jakákoliv přidaná tloušťka (korozní přídavek), se nesmí brát v úvahu při výpočtu tloušťky stěn.

Pro svařované tlakové nádoby se musí použít pouze kovy s dobrou svařitelností, u nichž může být zaručena dostačující odolnost proti rázu při teplotě okolí
- 20 °C.

Zkušební tlak nádob je předepsán v pokynu pro balení P200 v 4.1.4.1 pro láhve, trubkové nádoby, tlakové sudy a svazky lahví. Zkušební tlak pro kryogenní nádoby, uzavřené, nesmí být menší než 1,3 násobek nejvyššího provozního tlaku, zvýšený o 1 bar pro podtlakově izolované nádoby.

Musí být vzaty v úvahu, pokud jsou použitelné, charakteristiky materiálu:

-	mez průtažnosti;
-	pevnost v tahu;
-	časově závislá pevnost;
-	únavové údaje;
-	Yongův modul (modul pružnosti;)
-	dostatečné trvalé prodloužení;
-	vrubová houževnatost;
-	odolnost vůči lomu

6.2.1.1.2	Tlakové nádoby pro UN No1001 acetylen, ozpuštěný, musí být zcela naplněny porézní hmotou rovnoměrně rozdělenou, typu schváleného příslušným orgánem, která:

(a)	nenapadá nádoby a netvoří škodlivé nebo nebezpečné sloučeniny ani s acetylenem ani s rozpouštědlem;

(b)	je schopna zabránit šíření rozkladu acetylenu ve hmotě.

Rozpouštědlo nesmí napadat nádoby.

Výše uvedené požadavky s výjimkou těch týkajících se rozpouštědla se stejně aplikují na tlakové nádoby pro UN No 3374 acetylen bez rozpouštědla.

6.2.1.1.3	Následující požadavky se aplikují na konstrukci uzavřených kryogeních nádob pro hluboce zchlazené zkapalněné plyny
(a)	Mechanické vlastnosti kovu se musí stanovit pro každou takovou nádobu při první inspekci zahrnující rázovou pevnost a koeficient ohybu se zřetelem na rázovou pevnost viz 6.8.5.3;
(b)	Tlakové nádoby musí být tepelně izolované. Tepelná izolace musí být vůči nárazu chráněna - opláštěním bez mezer. Jestliže prostor mezi tlakovou nádobou a opláštěním je vzduchově evakuován (vakuová isolace) ochranné opláštění musí být navrženo tak, aby vydrželo vnější tlak nejméně 100 kPa (1 bar) bez trvalé deformace. Jestliže opláštění je uzavřeno takovým způsobem aby bylo plynotěsné ( např. vákuové isolace ) musí .být opatřeno zařízením k zábraně vzniku jakéhokoliv nebezpečného tlaku v izolační vrstvě v případě nedostatečné plynotěsnosti tlakové nádoby , nebo jejího příslušenství. Zařízení musí zabránit pronikání vlhkostí do isolace.

6.2.1.1.4	Tlakové nádoby uspořádané do svazků musí být strukturálně podepřené a jako jednotka musí držet pohromadě. Tlakové nádoby musí být zabezpečeny způsobem, který zabraňuje v pohybu ve vztahu ke strukturálnímu uspořádání a k pohybu, který by měl za následek koncentraci lokálních škodlivých napětí. Potrubí svazků musí být navrženo tak, aby bylo chráněno proti nárazu. Pro plyny s klasifikačním kódem 2T, 2TF, 2TC, 2T0, 2TFC, nebo 2TOC, je nutno zajistit prostředky pro zabezpečení, že každá taková nádoba může být samostatně plněna a že během přepravy nemůže dojít k žádné vzájemné výměně tlakové nádoby.

6.2.1.2	Materiály tlakových nádob

Materiály, ze kterých jsou vyrobeny nádoby a jejich uzávěry, jakož i všechny hmoty, které by mohly přijít do styku s obsahem, nesmí být náchylné k napadení obsahem nebo s ním tvořit škodlivé nebo nebezpečné sloučeniny.

Smí být používány tyto materiály:

(a)	uhlíková ocel pro stlačené, zkapalněné, hluboce zchlazené zkapalněné plyny nebo plyny rozpuštěné; stejně jako pro látky jiné než látky třídy 2, uvedené v tabulce 3 pokynu pro balení P 200 v 4.1.4.1;

(b)	legovaná ocel (speciální oceli), nikl, niklová slitina (např. monel) pro stlačené, zkapalněné, hluboce zchlazené zkapalněné plyny nebo plyny rozpuštěné, stejně jako pro látky jiné, než látky třídy 2, uvedené v tabulce 3 pokynu pro balení P 200 v 4.1.4.1;

(c)	měď pro

(i)	plyny klasifikačních kódů 1A, 1O, 1F a 1TF, jejichž plnicí tlak vztažený na teplotu 15 °C nepřevyšuje 2 MPa (20 bar);

(ii)	plyny klasifikačního kódu 1A a také UN 1033 dimethylether; UN 1037 ethylchlorid; UN 1063 methylchlorid; UN 1079 oxid siřičitý; UN 1085 vinylbromid; UN 1086 vinylchlorid a UN 3300 ethylenoxid a oxid uhličitý, směs s více než 87 % ethylenoxidu;

(iii) plyny klasifikačních kódů 3A, 3O a 3F;

(d)	hliníková slitina: viz zvláštní požadavek "a" pokynu pro balení P200 (9) v 4.1.4.1;

(e)	kompositní materiály pro stlačené, zkapalněné, hluboce zchlazené zkapalněné plyny a plyny rozpuštěné;

(f)	syntetické materiály pro hluboce zchlazené zkapalněné plyny; a

(g)	sklo pro hluboce zchlazené zkapalněné plyny klasifikačního kódu 3A, kromě UN 2187 oxid uhličitý, hluboce zchlazený, kapalný nebo jeho směsi, a plyny klasifikačního kódu 30.

6.2.1.3	Provozní výstroj

6.2.1.3.1	Otvory
Tlakové sudy musí být vybaveny plnícími a vyprazdňovacími otvory a dalšími otvory pro zařízení k měření výšky hladiny , tlaku a nebo pro uvolňovací zařízení. Počet otvorů má být co nejmenší v souladu bezpečností provozu. Tlakové sudy mohou být vybaveny i inspekčním otvorem, který musí být uzavřen účinným uzávěrem.

6.2.1.3.2	Výstroj

(a)	Pokud jsou láhve vybaveny zařízením pro válení, nesmí toto zařízení tvořit celek s ochranným kloboučkem ventilu;

(b)	Tlakové sudy, které mohou být váleny, musí být opatřeny obručemi pro válení nebo jiným způsobem chráněny proti poškození vlivem válení (např. nerezavějící kov nastříkaný na povrch nádoby);

(c)	Tlakové sudy a kryogenní nádoby neurčené k válení, musí mít zařízení (skluznice, oka, háky) zajišťující spolehlivou manipulaci mechanickými prostředky a uzpůsobené tak, že nezeslabují odolnost a nevyvolávají nepřípustné namáhání stěn nádoby;

(d)	Svazky lahví musí být opatřeny vhodným zařízením zajišťujícím, že mohou být bezpečně manipulovány a přepravovány. Potrubí musí mít nejméně tentýž zkušební tlak jako láhve. Potrubí a hlavní kohout musí být umístěny tak, aby byly chráněny proti poškození;

(e)	Jestliže jsou zabudována zařízení k měření hladiny, tlaku nebo uvolňovací zařízení, musí být chráněna stejným způsobem, jak se vyžaduje pro ventily v 4.1.6.4

(f)	Tlakové nádoby, jejichž plnění je měřeno objemově, musí být vybaveny indikací hladiny.

6.2.1.3.3	Pojistné ventily

Kryogenní nádoby musí být opatřeny jedním nebo více tlakovými pojistnými zařízeními ochraňujícími nádobu před nadměrným tlakem. Nadměrný tlak znamená tlak zvýšený na 110 % nejvyššího provozního tlaku vlivem normálního průniku tepla nebo nadměrného zkušebního tlaku vlivem ztráty podtlaku pro podtlakově izolované nádoby nebo vlivem chyby vestavěného tlakového systému.

6.2.1.4	Schvalování tlakových nádob

6.2.1.4.1	Shodnost tlakových nádob majících zkušební tlak x vnitřní objem větší než 150 MPa.litr (1500 bar.litr) s ustanoveními třídy 2, musí být stanovena jednou z dále uvedených metod:

(a)	Jednotlivé tlakové nádoby musí být prohlédnuty, zkoušeny a schváleny zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1) na základě technické dokumentace a prohlášení výrobce o souladu s relevantními ustanoveními třídy 2.

Technická dokumentace musí obsahovat úplnou specifikaci konstrukce a stavby a úplnou dokumentaci o výrobě a zkoušení; nebo

(b)	Konstrukce nádob musí být zkoušena a schválena zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1) na základě technické dokumentace s přihlédnutím k jejich souladu s relevantními ustanoveními třídy 2.

Tlakové nádoby musí být kromě toho konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle programu zajištění kvality pro konstrukci, výrobu, výstupní kontrolu a zkoušení. Program zajištění kvality musí zajistit soulad nádob s relevantními ustanoveními třídy 2 a musí být schválen a dozorován zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení 11); nebo

(c)	Konstrukční typ tlakových nádob musí být schválen zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1). Každá nádoba této konstrukce musí být vyrobena a zkoušena podle programu zajištění kvality, programu pro výrobu, výstupní kontrolu a zkoušení, který musí být schválen a dozorován zkušebním a schvalovacím orgánem pověřeným příslušným orgánem země schválení1); nebo

(d)	Konstrukční typ nádob musí být schválen zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1) . Každá nádoba této konstrukce musí být zkoušena pod dozorem zkušebního a schvalovacího orgánu pověřeného příslušným orgánem země schválení 1) na základě prohlášení výrobce o souladu se schválenou konstrukcí a s relevantními ustanoveními třídy 2.

6.2.1.4.2	Shodnost tlakových nádob majících zkušební tlak x vnitřní objem větší než 30 MPa.litr (300 bar.litr) a nejvýše150 MPa.litr (1500 bar.litr) s ustanoveními pro třídu 2 musí být stanovena jednou z metod popsaných v 6.2.1.4.1 nebo jednou z dále uvedených metod:

(a)	Tlakové nádoby musí být konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle programu zajištění kvality, programu pro konstrukci, výrobu, výstupní kontrolu a zkoušení schváleného a dozorovaného zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení 21); nebo

(b)	Konstrukční typ tlakové nádoby musí být schválen zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1).
__________
1)	Jestliže země schválení není smluvní stranou ADR, příslušný orgán smluvní strany ADR.
2)	Směrnice Rady 99/36/EC o přepravitelných tlakových zařízeních (Offctial Journal of the European Communitis, No. L 138 z 1.6.1999)

Shodnost každé tlakové nádoby se schválenou konstrukcí musí být písemně potvrzena výrobcem na základě jeho programu zajištění kvality pro výstupní kontrolu a zkoušení tlakových nádob schváleného a dozorovaného zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení 1) ; nebo

(c)	Konstrukční typ tlakové nádoby musí být schválen zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení 1). Shodnost každé tlakové nádoby se schválenou konstrukcí musí být písemně potvrzena výrobcem a všechny tlakové nádoby tohoto typu musí být zkoušeny pod dozorem zkušební a schvalovací instituce pověřené příslušným orgánem země schválení

6.2.1.4.3	Shodnost tlakových nádob majících zkušební tlak x vnitřní objem nejvýše 30 MPa.litr (300 bar.litr) s ustanoveními pro třídu 2 musí být stanovena jednou z metod popsaných v 6.2.1.4.1 nebo 6.2.1.4.2 nebo jednou z dále uvedených metod:

(a)	Shodnost každé tlakové nádoby s konstrukcí plně specifikovanou v technické dokumentaci musí být písemně potvrzena výrobcem a všechny nádoby tohoto typu musí být zkoušeny pod dozorem zkušební a schvalovací instituce pověřené příslušným orgánem země schválení1); nebo

(b)	Konstrukční typ tlakových nádob musí být schválen zkušební a schvalovací institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1); Shodnost každé nádoby se schválenou konstrukcí musí být písemně potvrzena výrobcem a všechny nádoby tohoto typu musí být zkoušeny jednotlivě.

6.2.1.4.4	Požadavky 6.2.1.4.1 až 6.2.1.4.3 jsou považovány za shodné:

(a)	pokud jde o systémy zajištění kvality uvedené v 6.2.1.4.1 a 6.2.1.4.2, jestliže tyto systémy odpovídají příslušné Evropské normě řady EN ISO 9000 ;

(b)	jako celek, pokud byly dodrženy odpovídající hodnotitelské postupy směrnice Rady 99/36/EC 2):

(i)	pro tlakové nádoby uvedené v 6.2.1.4.1 modulů G, nebo H1, nebo B v kombinaci s D, nebo B v kombinaci s F;

(ii)	pro tlakové nádoby uvedené v 6.2.1.4.2 modulů H, nebo B v kombinaci s E, nebo B v kombinaci C1, nebo B1 v kombinaci s F, nebo B1 v kombinaci s D;

(iii)	pro tlakové nádoby uvedené v 6.2.1.4.3 modulů A1, nebo D1, nebo E1.

6.2.1.4.5	Požadavky na výrobce

Výrobce musí být technicky schopný a musí ovládat všechny přiměřené prostředky požadované pro uspokojivou výrobu tlakových nádob; to se týká zejména kvalifikovaného personálu
___________
1)	Jestliže země schválení není smluvní stranou ADR, příslušný orgán smluvní strany ADR.

a)	dohlížet na celý výrobní proces;

b)	provádět spojování materiálů;

c)	provádět relevantní zkoušky.

Zkouška odborné způsobilosti výrobce musí být ve všech případech prováděna zkušebním a schvalovacím institucí pověřenou příslušným orgánem země schválení1). Musí být brán v úvahu dílčí schvalovací postup výrobce určený k použití.

6.2.1.4.6	Požadavky na zkušební a schvalovací instituce

Zkušební a schvalovací instituce musí být nezávislé na výrobních podnicích a jejich technologická způsobilost musí být na požadované úrovni. Tyto požadavky se považují za splnitelné, jestliže byly schváleny na základě akreditačního postupu v souladu s příslušnými evropskými normami řady EN 45 000.

6.2.1.5	První inspekce a zkouška

6.2.1.5.1	Nové tlakové nádoby musí být podrobeny zkoušení a inspekci během a po výrobě podle dále uvedených požadavků:

Na vhodném vzorku tlakových nádob je nutno provést:

(a)	Zkoušení mechanických charakteristik konstrukčních materiálů;

(b)	Ověření minimální tloušťky stěny;

(c)	Ověření homogenity konstrukčního materiálu u každé výrobní série a kontrola vnějšího a vnitřního stavu tlakových nádob;

d)	Kontrola závitů hrdla;

e)	Ověření souladu s konstrukční normou; U všech tlakových nádob je nutno provést:

f)	Hydraulickou tlakovou zkoušku.Tlakové nádoby musí odolat zkušebnímu tlaku bez zjevných trhlin ;

POZN.	Hydraulická tlaková zkouška může být se souhlasem inspekční organizace nahrazena zkouškou plynem, pokud není tento postup nebezpečný.

e)	Inspekci a určení výrobních závad a bud' jejich opravy, nebo vyřazení tlakových nádob z provozu;

f)	Inspekce značení tlakových nádob;

g)	Kromě toho tlakové nádoby určené pro přepravu UN 1001 acetylen, rozpuštěný a UN 3374 acetylen bez rozpouštědla musí být podrobeny kontrole povahy a stavu porézní hmoty a množství rozpouštědla.

6.2.1.5.2	Zvláštní ustanovení vztahující se na tlakové nádoby z hliníkových slitin

(a)	Kromě předepsané první inspekce v 6.2.1.5.1, je nezbytná zkouška pro možnou vnitrokrystalickou korozi vnitřní stěny tlakových nádob, kde je použita hliníková slitina obsahující měď, nebo kde je použita hliníková slitina obsahující hořčík a mangan a obsah manganu je větší než 3,5 nebo obsah manganu je nižší než 0,5 %.

(b)	V případě slitiny hliník nebo měď zkouška musí být provedena výrobcem v době schvalování nové slitiny příslušným orgánem; ta musí být potom opakována v průběhu výroby pro každou tavbu slitiny.

(c)	V případě slitiny hliník hořčík zkouška musí být provedena výrobcem v době schvalování nové slitiny a výrobního postupu příslušným orgánem. Zkouška musí být opakována vždy při změně složení slitiny nebo výrobního postupu.

6.2.1.6	Periodická inspekce a zkouška

6.2.1.6.1	Opakovaně plnitelné tlakové nádoby musí být podrobeny periodickým inspekcím pod dozorem zkušební a schvalovací instituce pověřené příslušným orgánem země schválení 1) v souladu s lhůtami stanovenými v příslušném pokynu pro balení P200 nebo P203 ve 4.1.4.1 a podle dále uvedených požadavků:

(a)	Vnější kontrola tlakové nádoby, výstroje a značení;

(b)	Vnitřní kontrola tlakové nádoby, např. vážením, kontrolou vnitřního stavu, kontrolami tloušťky stěny);

(c)	Kontrola závitu hrdla pokud je příslušenství odejmuto

(d)	Hydraulická tlaková zkouška a, pokud je to nezbytné, kontrola charakteristik materiálu vhodnými zkouškami;

POZN. 1.	Se souhlasem zkušební a schvalovací instituce pověřené příslušným orgánem země schválení1) může být hydraulická tlaková zkouška nahrazena zkouškou plynem, pokud není tento postup nebezpečný, nebo rovnocennou ultrazvukovou metodou.

POZN.2.	Se souhlasem zkušební a schvalovací instituce pověřené příslušným orgánem země schválení1) může být hydraulická tlaková zkouška lahví a trubkových nádob nahrazena rovnocennou akustickou metodou.

POZN.3.	Se souhlasem zkušební a schvalovací instituce pověřené příslušným orgánem země schválení1) může být hydraulická tlaková zkouška každé svařované ocelové láhve určené pro přepravu plynů UN 1965 uhlovodíky plynné, směs, zkapalněná j.n., s vnitřním objemem pod 6,5 litrů nahrazena jinou zkouškou zaručující stejnou úroveň bezpečnosti.

6.2.1.6.2	U tlakových nádob určených pro přepravu UN 1001, acetylen, rozpuštěný a UN 3374 acetylen bez rozpouštědla, musí být provedena pouze kontrola vnějšího stavu (koroze, deformace) a stavu porézní hmoty (rozpad, usazování).

6.2.1.6.3	Odchylně od 6.2.1.6.1 (d) uzavřené kryogenní nádoby musí být zkontrolovány pro ověření vnějšího stavu a funkce zařízení pro vyrovnávání tlaku a podrobeny zkoušce těsnosti. Zkouška těsnosti musí být provedena s plynem obsaženým v tlakové nádobě nebo s inertním plynem. Kontrola musí být provedena prostředky měření přetlaku nebo podtlaku. Tepelná izolace nemusí být sejmuta.

6.2.1.7	Značení opakované plnitelných tlakových nádob
Opakovaně plnitelné tlakové nádoby musí být opatřeny jasným a čitelným značením s certifikací a specifickým značením pro plynovou nebo tlakovou nádobu. Tato značení musí být trvale připevněna např. vyražením, vyrytím nebo vyleptáním na tlakovou nádobu. Značení musí být umístěno na horní části ramen, vrchní konec, nebo hrdlo tlakové nádoby, nebo na trvale připojené součásti tlakové nádoby (např. přivařený límec).

Minimální rozměr označení musí být 5 mm pro tlakové nádoby o průměru větším nebo rovném 140 mm a 2,5 mm pro tlakové nádoby o průměru menším než 140 mm.

6.2.1.7.1	Musí se použít následující certifikační značení

(a)	Technická norma užitá pro konstrukci, výrobu a zkoušení, jak je uvedeno v tabulce pod 6.2.2, nebo schvalovací číslo;

(b)	Identifikaci země schválení, jak je označena rozlišovacími značkami motorových vozidel v mezinárodní provozu;

(c)	Identifikační značka nebo razítko inspekční organizace, které jsou registrovány příslušným orgánem země schvalující značení.

(d)	Datum první inspekce, rokem (4 číslice) následovaný měsícem (2 číslice), oddělené lomítkem (tj. „/")

6.2.1.7.2	Musí se použít následující provozní značení

(e)	Zkušební tlak v barech. Před hodnotou se uvedou písmena „PH" a za ní písmena „BAR"

(f)	Vlastní Hmotnost prázdné tlakové nádoby (tara) zahrnující všechny trvale připojené integrální součásti (např. límec hrdla a prstenec dna atd.) v kg následované písmeny KG. S výjimkou tlakových nádob UN 1965 směsi plynných uhlovodíků zkapalněné, j.n. nesmí tato hmotnost zahrnovat hmotnost ventilu, čepičky ventilu nebo ochrany ventilu, jakéhokoliv povlaku, nebo v případě acetylenu porézní hmoty. Vlastní hmotnost nádoby (tara) musí být vyjádřena na tři platné číslice přičemž se poslední číslice zaokrouhluje nahoru. Pro láhve menší hmotnosti než 1 kg, musí být hmotnost vyjádřena na dvě platné číslice se zaokrouhlením poslední číslice nahoru;

(g)	Minimální zaručená tloušťka stěny tlakové nádoby v mm následovaná písmeny „MM". Toto značení se nevyžaduje pro tlakové nádoby na UN 1965 pro zkapalněné směsy plynných uhlovodíků j.n., ani pro tlakové nádoby s hydraulickým vnitřním objemem menším nebo rovným 1 I, nebo pro kompozitní láhve.

(h)	V případě tlakových nádob určených pro přepravu stlačených plynů UN 1001, rozpuštěného acetylénu a UN 3374 acetylenu bez rozpouštědla provozní tlak v barech, kterému předcházejí písmena „PW"

(i)	V případě zkapalněných plynů hydraulický vnitřní objem v litrech vyjádřená na 3 platné číslice, přičemž poslední se zaokrouhluje dolů, následovaný písmenem "L". Jestliže hodnota minimální nebo nominální hydraulického vnitřního objemu je celé číslo, mohou být číslice za desetinou čárkou zanedbány;

(j)	V případě UN 1001 rozpuštěný acetylen se celková hmotnost prázdné nádoby, výstroje a příslušenství, které se během plnění neodnímá, porézního materiálu, rozpouštědla a saturačního plynu, vyjadřuje na 2 platné číslice (poslední se zaokrouhluje dolů) následovaná písmeny „KG";

(k)	V případě UN 3374 acetylenu bez rozpouštědla acetylen se celková hmotnost prázdné nádoby, výstroje a příslušenství, které se během plnění neodnímá, porézního materiálu, rozpouštědla vyjadřuje na 2 platné číslice (poslední se zaokrouhluje dolů) následovaná písmeny „KG“.

6.2.1.7.3	Musí se použít následující výrobní značení:

(I)	Označení závitu hlavy (např. 25E). Toto značení se nevyžaduje pro tlakové nádoby na UN 1965 zkapalněná směs plynných uhlovodíků j.n.

(m)	Značka výrobce registrovaná příslušným orgánem. Když země výrobce není totožná se zemí schválení, potom značku výrobce bude předcházet identifikace země výroby rozlišovací značkou pro motorová vozidla v mezinárodním provozu. Značka země a značka výrobce musí být odděleny mezerou či lomítkem.

(n)	Sériové číslo přidělené výrobcem;

(o)	V případě ocelových nebo kompozitních tlakových nádob s ocelovou vložkou určených k přepravě plynů s rizikem vodíkového křehnutí, uvede se písmeno „H" ukazující snášenlivost oceli (viz ISO11114-1:1997).

6.2.1.7.4	Výše uvedená označení musí být umístěna do tří uskupení.

-	Výrobní značky musí být umístěny na horní část uskupení a musí se objevit v pořadí daném v 6.2.1.7.3.

-	Prostřední uskupení musí zahrnovat zkušební tlak (e), před kterým bude bezprostředně uveden provozní tlak (h), pokud se vyžaduje.

-	Certifikační značení musí být ve spodním uskupení v pořadí jak je uvedeno v 6.2.1.7.1.

6.2.1.7.5	Ostatní značení se povoluje na jiných plochách, nežli je boční stěna za předpokladu, že budou provedena na nízce namáhaných plochách a ne do velikostí a hloubky, které by mohly mít škodlivý vliv na koncentraci napětí. Takové značení nesmí být v rozporu s požadovanými značkami.

6.2.1.7.6	Navíc k výše uvedeným značením musí být každá opakovatelně plnitelná tlaková nádoba označena datum (rok / dvě číslovky/ následovaný měsícem / dvě číslice/ oddělené lomítkem (např. „/") poslední periodické inspekce a registrovanou značkou inspekční organizace schválené příslušným orgánem země použití.

POZNÁMKA: Měsíc nemusí být uveden pro plyny, pro které je lhůta mezi periodickými inspekcemi 10 let nebo více /viz 4.1.4.1, pokyny pro balení P200(8) a P203 (8) /.

6.2.1.7.7	Pro acetylenové láhve, se souhlasem příslušného orgánu může být datum poslední periodické inspekce a razítko znalce vyryto do prstence připevněného k láhvi, když je ventil nainstalován, a jenž je odnímatelný od láhve pouze při odpojení ventilu.

6.2.1.8	Značení tlakových nádob pro jedno použití

Tlakové nádoby pro jedno použití musí být jasně a čitelně značeny certifikátem a specifickými značkami pro plynovou nebo tlakovou nádobu. Toto značení musí být trvale připevněno (na př. nastříkáním pomocí šablony,vyražením, vyrytím nebo vyleptáním) na tlakové nádobě. S výjimkou použití šablony musí být značení na rameni, horním konci nebo hrdle tlakové nádoby nebo na trvale připojené součástí tlakové nádoby (na př. přivařeny límec). S výjimkou označení „ ZNOVU NEPLNIT" musí být minimální rozměr značení 5 mm pro tlakové nádoby o průměru nejméně 140 mm a 2,5 mm pro tlakové nádoby o průměru menším než 140 mm. Minimální rozměr nápisu „ ZNOVU NEPLNIT" musí být 5 mm.

6.2.1.8.1	Značení uvedená v 6.2.1.7.1 až 6.2.1.7.3 se musí používat s výjimkou (f) a (g) a (I). Seriové číslo (n) může být nahrazeno číslem šarže. Navíc se požadují slova „ZNOVU NEPLNIT" o výšce nejméně 5 mm.

6.2.1.8.2	Požadavky 6.2.1.7.4 se musí použít

POZNÁMKA: U tlakových nádob pro jedno použití může být, vzhledem k jejich rozměrům, toto značení nahrazeno bezpečnostní značkou (viz 5.2.2.1.2).

6.2.1.8.3	Ostatní značení se povoluje na jiných plochách, nežli je boční stěna za předpokladu, že budou provedena na nízce namáhaných plochách a ne do velikosti a hloubky, které by mohly mít škodlivý vliv na koncentraci napětí. Takové značení nesmí být v rozporu s požadovanými značkami.

6.2.2	Tlakové nádoby konstruované, vyrobené a zkoušené podle norem

Požadavky 6.2.1 se považují za splnitelné, pokud odpovídají dále uvedeným relevantním normám:

Odkaz	Název dokumentu	Použitelné poddíly a odstavce	
pro materiály			
EN 1797:2001	Kryogenní nádoby - Snášenlivost plyn/materiál	6.2.1.2	
EN ISO 11114- 1:1997	Přepravitelné plynové láhve- snášenlivost materiálu láhví a ventilů ve styky s obsaženými plyny- Část 1: Kovové materiály	6.2.1.2	
EN ISO 11114-2: 2000	Přepravitelné plynové láhve- snášenlivost materiálů láhví a ventilů ve styku s obsaženými plyny - Část 2: Nekovové materiály	6.2.1.2	
pro láhve			
Příloha I, Části 1 až 3 k 84/525/EEC	Direktiva Rady o sbližování předpisů členských států týkající se bezešvých ocelových láhví na plyny	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
Příloha I, Části 1 až 3 k 84/526/EEC	Direktiva Rady o sbližování předpisů členských států týkající se bezešvých láhví na plyny z nelegovaného hliníku a slitin hliníku	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
Příloha I, Části 1 až 3 k 84/527/EEC	Direktiva Rady o sbližování předpisů členských států týkající se svařovaných láhví na plyny z nelegované oceli	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN 1442:1998	opakovaně plnitelné svařované ocelové láhve na LPG - Konstrukce a výroba	6.2.1.1 a 6.2.1.5,	
EN 1800:1998/AC:1999	Přepravitelné plynové Láhve - Láhve na acetylen - Základní požadavky a definice	6.2.1.1.2	
EN 1964-1:1999	Přepravitelné plynové láhve- specifikace pro výrobu a konstrukci opakovaně plnitelných bezešvých ocelových plynových láhví o vnitřním objemu od 0.5 I až do 150 I - část 1 láhve vyrobené z bezešvé oceli Rm menší než 1100 MPa	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN 1975:1999 kromě přílohy G	Přepravitelné plynové láhve- specifikace pro konstrukci a výrobu opakovaně plnitelných přepravitelných bezešvých plynových láhví z hliníku nebo hliníkové slitiny o vnitřním objemu od 0.5 I až do 150 I	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN ISO 11120:1999	Plynové láhve - opakovaně plnitelné bezešvé ocelové trubkové nádoby pro přepravu stlačených plynů s hydraulickým vnitřním objemem mezi 150 I až 3000 I - konstrukce, výroba a zkoušení	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN 1964-3:2000	Přepravitelné plynové láhve - Specifikace pro konstrukci a výrobu opakovaně plnitelných přepravitelných bezešvých ocelových plynových láhví o vnitřním objemu od 0.5 litru do 150 litrů - Část 3: Láhve v robené z nerezové oceli	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN 12862:2000	Přepravitelné plynové láhve - specifikace pro konstrukci a výrobu opakovaně plnitelných přepravitelných svařovaných plynových láhví z hliníkové slitiny	6.2.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN 1251-2 : 2000	Kryogenní nádoby - Přepravitelné, vakuově izolované s vnitřním objemem nejvýše 1000 litrů - Část 2: Konstrukce, výroba, inspekce a zkoušení	6.2.1.1 a 6.2.1.5	
EN 1251-3 : 2000	Kryogenní nádoby - Přepravitelné, vakuově izolované s vnitřním objemem nejvýše 1000 litrů - Část 3: Provozní požadavky	6.2.1.6	
pro uzávěry			
EN 849:1996 /A2: 2001	Přepravitelné láhve na plyn - Ventily láhví - Specifikace a zkoušení typu	6.2.1.1.	

6.2.3	Požadavky na tlakové nádoby, které nebyly konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle norem

Požadavky na tlakové nádoby, které nebyly konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle norem uvedených v tabulce 6.2.2 musí být konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle ustanovení technického předpisu zaručujícího stejnou úroveň bezpečnosti a uznaného příslušným orgánem. Požadavky oddílu 6.2.1 a následující požadavky však musí být splněny.

6.2.3.1	Kovové láhve, trubkové nádoby, tlakové sudy a svazky lahví

Při tlakové zkoušce namáhání kovu v nejvíce namáhaném bodě nádoby nesmí překročit 77 % minimální zaručené meze průtažností (Re).

"Mezí průtažnosti" se rozumí napětí, při kterém bylo dosaženo trvalého prodloužení 2 tisíciny (tj. 0.2 %) nebo, pro austenitické oceli 1 % délky mezi měřícími značkami zkušební tyče.

POZN.	U plechů se musí odebrat zkušební vzorek ke stanovení průtažnosti kolmo ke směru válcování. Prodloužení při přetržení se měří na zkušební tyči kruhového průřezu, u níž vzdálenost 1 mezi měřícími značkami se rovná pětinásobku jejího průměru „d" ( I =5d ); použije-li se zkušebních tyčí pravoúhlého průřezu, vypočte se měrná délka 1 podle vzorce:

kde FO se rovná původní ploše průřezu zkušební tyče.

Nádoby a jejich uzávěry musí být vyrobeny z vhodných materiálů, které musí být odolné proti křehkým lomům a korozivním trhlinám při teplotách mezi -20°C a +50°C.

Svary musí být provedeny odborně a musí zaručovat plnou bezpečnost.

6.2.3.2	Dodatečná ustanovení o nádobách z hliníkových slitin pro stlačené plyny zkapalněné plyny, rozpuštěně plyny a nestlačené plyny podléhající zvláštním podmínkám (vzorky plynů), jakož i předměty obsahující plyn pod tlakem, jiné než aerosoly a malé nádoby, obsahující plyn (plynové kartuše)

6.2.3.2.1	Materiály použitelné pro nádoby z hliníkových slitin musí splňovat následující podmínky:

	A	B	C	D	
Pevnost v tahu, Rm, v MPa (=N/mm2)	49 až 186	196 až 372	196 až 372	343 až 490	
Mez průtažnosti Re v MPa (=N/mm2) (trvalá deformace λg = 0.2 %)	10 až 167	59 až 314	137 až 334	206 až 412	
Trvalé prodloužení při přetržení (I = 5d) v %	12 až 40	12 až 30	12 až 30	11 až 16	
Zkouška lámanosti (průměr ohýbacího trnu  d = n .e, kde e je tloušťka zkušebního vzorku)	n=5{Rm <_ 98) n=6(Rm>98)	n=6(Rm <_ 325) n=7(Rm >325)	n=6(Rm <_ 325) n=7(Rm>325)	n=7(Rm <_ 392) n=8(Rm>392)	
Číslo série Aluminiového sdružení x)	1 000	5 000	6 000	2 000	
__________
x)	"Viz Aluminium Standards and Data", 5. vydání, leden 1976, zveřejněno Aluminium Association, 730, 3rd Avenue, New York.

Skutečné vlastnosti budou záviset na složení slitiny a na konečném provedení nádoby, avšak při použití jakékoli slitiny musí být tloušťka nádoby vypočtena podle jednoho z následujících vzorců:

kde e = minimální tloušťka stěny nádoby v mm;
PMPa = zkušební tlak v MPa
Pba=  zkušební tlak v barech
D = jmenovitý vnější průměr nádoby v mm; a
Re = minimální zaručená mez průtažnosti při trvalém prodloužení 0.2 v MPa (=NImm2)

Kromě toho minimální zaručená mez průtažnosti (Re) dosazená do vzorce nesmí v žádném případě být větší než 0.85 násobek zaručené minimální pevnosti v tahu (Rm), ať je použit jakýkoli typ slitiny.

POZN.1 Výše uvedené charakteristiky jsou založeny na dosavadních zkušenostech s následujícími materiály používanými pro výrobu nádob.

Sloupec A: Hliník, nelegovaný, 99.5 g čistoty;

Sloupec B: Slitiny hliníku a hořčíku;

Sloupec C: Slitiny hliníku, křemíku a hořčíku, takové jako 1SO/R209-AI-Si-Mg (Aluminium Association 6351);

Sloupec D: Slitiny hliníku, mědi a hořčíku.

POZN 2. Trvalé prodloužení při přetržení se měří na zkušebních vzorcích kruhového průřezu, u kterých měřicí délka I je rovna pětinásobku jejich průměru d (I = 5d ); pokud se použijí zkušební vzorky pravoúhlého průřezu, měřicí délka se vypočte podle tohoto vzorce:

kde FO je původní plocha průřezu zkušebního vzorku.

POZN. 3:	a)	Zkouška lámavosti (viz schéma) musí být provedena se vzorky získanými odříznutím z prstence válce šířky 3e, avšak nejméně 25 mm, který se rozřízne ve dvě stejné části. Zkušební vzorky smí být opracovány jen na okrajích.

b)	Zkouška lámavosti se provádí s ohýbacím trnem. o průměru (d) a dvěma kruhovými opěrami, vzdálenými od sebe přibližně na vzdálenost (d+3e). Pří zkoušce musí být vnitřní plochy od sebe vzdáleny tak, aby tato vzdálenost nepřekročila průměr ohýbacího trnu.

c)	Zkušební vzorek nesmí prasknout, je-li ohnut přes ohýbací trn dovnitř tak, že vzdálenost mezi vnitřními plochami nepřekračuje průměr ohýbacího trnu.

d)	Poměr (n) mezi průměrem ohýbacího Trnu a tloušťkou zkušebního vzorku musí odpovídat hodnotám uvedeným v tabulce.

Schéma zkoušky lámavosti

6.2.3.2.2	Nižší minimální hodnota prodloužení je přípustná za předpokladu, že doplňující zkouška schválená příslušným orgánem země, v níž byly nádoby vyrobeny, prokáže, že tyto nádoby zaručují stejnou bezpečnost přepravy jako nádoby vyrobené podle hodnot uvedených v tabulce v 6.2.3.2.1
(viz též příloha G normy EN 1975: 1999).

6.2.3.2.3	Minimální tloušťka stěny nádob v nejslabší části musí činit:

-	při průměru nádoby do 50 mm:	nejméně 1,5 mm;
-	při průměru nádoby od 50 do 150 mm:	nejméně 2 mm; a
-	při průměru nádoby nad 150 mm:	nejméně 3 mm.

6.2.3.2.4	Dna nádob musí mít polokruhový, eliptický nebo nepravidelně eliptický (pánvovitý) profil; musí zaručovat stejnou bezpečnost jako tělesa nádob.

6.2.3.3	Tlakové nádoby s kompozitními materiály

Kompozitní láhve, trubkové nádoby, tlakové sudy a svazky lahví, které používají kompozitní materiály, zahrnující tj. vyztužení povrchovými obručemi nebo opatřené plnostěnným potahem musí být zkonstruovány tak, aby poměr pro roztržení (tlak při roztržení dělený zkušebním tlakem) byl:

-	1.67 pro nádoby vyztužené obručemi

-	2.00 pro nádoby plně vyztužené.

6.2.3.4	Uzavřené kryogenní nádoby

Následující požadavky se vztahují na konstrukci uzavřených kryogenních nádob na zchlazené zkapalněné plyny.

6.2.3.4.1	Pokud jsou použity nekovové materiály, musí být odolné proti křehkému lomu při nejnižší provozní teplotě nádoby a její výbavy.

6.2.3.4.2	Tlakové nádoby musí být vybaveny pojistným ventilem, který musí otevírat při provozním tlaku uvedeném na nádobě. Ventily musí být zkonstruovány tak, aby fungovaly spolehlivě i při nejnižší provozní teplotě. Spolehlivost jejich funkce při této teplotě musí být stanovena zkouškou každého ventilu nebo vzorku ventilů téhož konstrukčního typu.

6.2.3.4.3	Ventily a pojistné ventily musí být zkonstruovány tak, aby se zabránilo vystříknutí kapaliny.

6.2.4	Všeobecné požadavky na aerosolové rozprašovače a malé nádobky obsahující plyn (kartuše)

6.2.4.1	Návrh a konstrukce

6.2.4.1.1	Aerosolové rozprašovače (UN 1950 aerosoly) obsahující pouze plyn nebo směs plynů a malé nádobky obsahující plyn (tzv. kartuše) UN 2037, musí být vyrobeny z kovu. Tento požadavek se nevztahuje na aerosoly a malé nádobky obsahující plyn (tzv. kartuše), s vnitřním objemem nejvýše 100 ml pro UN 1011 butan. Jiné aerosolové nádobky (UN 1950) musí být vyrobeny z kovu, syntetického materiálu nebo skla. Nádobky vyrobené z kovu s vnějším poloměrem nejméně 40 mm musí mít vyduté dno.

6.2.4.1.2	Vnitřní objem nádobek vyrobených z kovu nesmí být větší než 1000 ml; vnitřní objem nádobek vyrobených ze syntetického materiálu nebo ze skla nesmí být větší než 500 ml.

6.2.4.1.3	Každý model nádobek (aerosolů nebo kartuší) před uvedením do provozu musí být s úspěchem podroben hydraulické tlakové zkoušce podle 6.2.4.2.

6.2.4.1.4	Odpouštěcí ventily a rozprašovací zařízení aerosolových nádobek s plyny pod tlakem (UN 1950 aerosoly) a ventily UN 2037 malých nádobek, obsahujících plyny (kartuší) musí zajišťovat, že nádobky jsou neprodyšně uzavřeny a že jsou chráněny proti neúmyslnému otevření. Ventily a rozprašovací zařízení, které jsou uzavřeny pouze účinkem vnitřního tlaku, jsou nepřípustné.

6.2.4.2	První zkoušení

6.2.4.2.1	Použitý vnitřní tlak (zkušební tlak) musí být 1,5 násobek vnitřního tlaku při 50 °C, s minimálním tlakem 1 MPa (10 bar);

6.2.4.2.2	Hydraulické tlakové zkoušky musí být provedeny s nejméně pěti prázdnými nádobkami každého modelu (typu).

(a)	po dobu do dosažení předepsaného zkušebního tlaku se nesmí objevit žádný únik ani viditelná trvalá deformace; a

(b)	než dojde k úniku nebo roztržení, musí povoliti jako první vydutý konec, pokud existuje, a nádobka nesmí ztratit těsnost nebo se roztrhnout před dosažením 1,2 násobku zkušebního tlaku.

6.2.4.3	Odkazy na normy

Požadavky tohoto oddílu se považují za splnitelné, pokud jsou splněny dále uvedené normy:

-	pro aerosolové rozprašovače (UN 1950 aerosoly): Příloha ke Směrnici Rady 75/324/EEC3) ve znění Směrnice Komise 94/1/EC4);

-	pro UN 2037 nádobky, malé, obsahující plyn (kartuše) obsahující UN 1965, směs plynných uhlovodíků zkapalněná, j.n.: EN 417:1992 Kovové kartuše na zkapalněné ropné plyny pro jedno použití, s ventilem nebo bez ventilu, pro používání v přenosných zařízeních - Konstrukce, inspekce, zkoušení a značení.

6.2.5	Požadavky na UN certifikované tlakové nádoby

Navíc k všeobecným požadavkům v 6.2.1.1, 6.2.1.2, 6.2.1.3, 6.2.1.5 a 6.2.1.6 musí UN certifikované tlakové nádoby splňovat požadavky tohoto oddílu včetně použitých norem

Poznámka: Se souhlasem příslušného orgánu mohou být použity později publikované verse norem, pokud jsou k disposici

6.2.5.1	Všeobecné požadavky

6.2.5.1.1	Provozní výstroj

S výjimkou zařízení pro vyrovnávání tlaku, musí být ventily, potrubí a jiná výstroj vystavené tlaku konstruovány a vyrobeny tak, aby vydržely nejméně 1,5 násobek zkušebního tlaku pro tlakové nádoby.

Provozní výstroj musí být sestavena nebo konstruována tak, aby se zabránilo škodám, které by mohly vzniknout při uvolnění obsahu tlakové nádoby během manipulace a přepravy za normálních podmínek. Připojovací potrubí vedoucí k uzavíracím ventilům musí být dostatečně flexibilní, aby ochránilo ventily a potrubí
_______________
Direktiva Rady 75/324/EEC z 30 května o přibližování zákonů členských států vztahující se na aerosolové rozprašovače (aerosoly) publikovaný v Official Journal of the European Comission č. L 147 z 9/06/1975.

Direktiva Komise 94/1/EC z ledna 1994, který přijímá některé technické části Direktivy Rady 75/324/EEC týkající se přiblížení zákonů členských států pro aerosolové rozprašovače (aerosoly) publikovaný v Official Journal of European Comminities č. L 23 z 28.01.1994.

od přestříhnutí nebo uvolnění obsahu tlakové nádoby. Plnící a vyprazdňovací ventily a jakékoli ochranné uzávěry musí být schopné zabezpečení proti neúmyslnému otevření. Ventily budou chráněny, jak je specifikováno v 4.1.6.4 (a) až (e), nebo jsou tlakové nádoby přepravovány ve vnějších obalech, které připraveny stejným způsobem jako pro přepravu, musí být schopné splnit zkoušku volným pádem, jak je specifikovaná v 6.1.5.3 pro úroveň odolnosti obalové skupiny I.

6.2.5.1.2	Zařízení pro vyrovnávání í tlaku

Každá tlaková nádoba použitá pro přepravu UN 1013 oxid uhličitý a UN 1070 oxid dusičný musí být vybavena schváleným zařízením pro vyrovnávání tlaku nebo, pro jiné plyny, tak jak je specifikováno příslušným orgánem země použití s výjimkou případu, kdy se to v pokynu pro balení P200 v 4.1.4.1 zakazuje. Typ zařízení pro vyrovnávání tlaku, nastavovací tlak pro vypouštění a uvolňovati kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být, pokud se to vyžaduje, určeny příslušným orgánem země použití.

Jsou-li zařízení pro vyrovnávání tlaku napojena na připojovací potrubí vodorovných tlakových nádob naplněných hořlavým plynem, musí být tato zařízení uspořádána tak, aby se odvzdušňovala volně do vzduchu takovým způsobem, aby se při normálních podmínkách přepravy zabránilo jakémukoli působení unikajícího plynu na tlakové nádoby.

6.2.5.2	Konstrukce, výroba a první inspekce a zkouška

6.2.5.2.1	Pro konstrukci, výrobu a první inspekci a zkoušku UN certifikovaných láhví se používají následující normy

ISO 9809-1:1999	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé ocelové plynové láhve - Konstrukce výroba a zkoušení - Část 1: Popouštěné a temperované ocelové láhve s pevností v tahu menší než 1100 MPa. POZNÁMKA: Poznámka, týkající se F faktoru v oddílu 7.3 normy se nepoužije na UN certifikované láhve.	
ISO 9809-2:2000	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé ocelové plynové láhve - Konstrukce, výroba a zkoušení- Část 2: Popouštěné a temperované ocelové láhve s pevností v tahu větší nebo rovnou 1100 MPa.	
ISO 9809-3:2000	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé ocelové plynové láhve - Konstrukce, výroba a zkoušení- Část 3: Normalizované ocelové láhve.	
ISO 7866:1999	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé plynové láhve z hliníkové slitiny - Konstrukce, výroba a zkoušení. POZNÁMKA: Poznámka týkající se F faktoru v oddílu 7.3 normy se nepoužije na UN certifikované láhve. Hliníková slitina 6351A - T6 nebo ekvivalent nesmí být schválena.	
ISO 11118:1999	Plynové láhve - Kovové plynové láhve pro jedno použití - Specifikace a zkušební metody.	

6.2.5.2.2	Pro konstrukci, výrobu a první inspekci a zkoušku UN certifikovaných trubkových nádob používá následující norma:

ISO 11120:1999	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé ocelové trubkové nádoby pro přepravu stlačeného plynu s hydraulickým vnitřním objemem 150 až 3000 /- Konstrukce, výroba a zkoušení. POZNÁMKA: Poznámka týkající se F faktoru v oddílu 7.1 této normy se nepoužije na UN certifikované trubkové nádoby.	

6.2.5.2.3	Pro konstrukci, výrobu a první inspekci a zkoušku UN certifikovaných láhví na acetylen se používají tyto normy
Pro válcový plášť

ISO 9809-1:1999	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé ocelové plynové láhve - Konstrukce, výroba a zkoušení- Část 1: Popouštěné a temperované ocelové láhve s pevností v tahu menší než 1100 MPa. POZNÁMKA: Poznámka týkající se F faktoru v oddílu 7.3 této normy se nepoužije na UN certifikované láhve.	
ISO 9809-3:2000	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé ocelové plynové láhve - Konstrukce, výroba a zkoušení - Část 3 Normalizované ocelové láhve.	
ISO 7866:1999	Plynové láhve - Opakovaně plnitelné bezešvé plynové láhve z hliníkové slitiny - Konstrukce, výroba a zkoušení. POZNÁMKA: Poznámka týkající se F faktoru v oddílu 7.2 této normy se nepoužije na UN certifikované láhve. Hliníková slitina 6351A - T6 nebo ekvivalent nesmí být schválena.	
ISO 11118:1999	Plynové láhve - Kovové plynové láhve pro jedno použití - Specifikace a zkušební metody.	

Pro porézní hmotu v láhvi

ISO 3807-1:2000	Láhve na acetylen - Základní požadavky - Část 1: Lhve bez tavných zátek.	
ISO 3807-2:2000	Láhve pro acetylen - Základní požadavky - Část 2: Láhve s tavnými zátkami.	

6.2.5.3	Materiály

Navíc k požadavkům na materiály specifikovaným v konstrukčních a výrobních normách pro tlakovou nádobu a všem omezením specifikovaným v příslušných pokynech pro balení pro plyn(y) určený(ch) k přepravě (na př. pokyn pro balení P200) se pro snášenlivost materiálu používají následující normy .

ISO 11114-1:1997	Přepravitelné plynové láhve - Snášenlivost materiálů láhve a ventilu s obsaženým plynem - Část 1: Kovové materiály.	
ISO 11114-2:2000	Přepravitelné plynové láhve - Snášenlivost materiálů láhve a ventilu s obsaženými plynem - Část 2: Nekovové materiály.	

6.2.5.4	Provozní výstroj

Pro uzávěry a jejich ochranu se používají následující normy:

ISO 11117:1998	Plynové láhve - Ventilové ochranné kloboučky a krytky pro průmyslové a lékařské plynové láhve - Konstrukce, výroba a zkoušení.	
ISO 10297:1999	Plynové láhve - Ventily opakovaně plnitelných plynových lahví - Specifikace a typové zkoušení.	

6.2.5.5	Periodická inspekce a zkouška

Pro periodickou inspekci a zkoušení UN certifikovaných nádob se používají následující normy

ISO 6406:1992	Periodické inspekce a zkoušení bezešvých ocelových plynových lahví	
ISO 10461:1993	Bezešvé plynové láhve z hliníkových slitin - Periodické inspekce a zkoušení.	
ISO 10462:1994	Plynové láhve na rozpuštěný acetylen - Periodické inspekce a údržba.	

6.2.5.6	Systém posuzování shody a schvalování tlakových nádob

6.2.5.6.1	Definice

Pro účely této podsekce:

Systém posuzování shody (Conformity assessment systém) znamená systém pro příslušný orgán ke schválení výrobce, ke schválení konstrukčního typu tlakové nádoby, ke schválení systému kvality výrobce a ke schválení inspekčních organizací.

Konstrukční typ (design type) znamená konstrukci tlakové nádoby, podle specifikace v příslušné normě pro tlakovou nádobu.

Ověřit (Verify) znamená potvrdit zkouškou nebo podáním objektivního důkazu, že specifikované požadavky byly splněny.

6.2.5.6.2	Všeobecné požadavky

Příslušný orgán

6.2.5.6.2.1	Příslušný orgán, který schvaluje tlakovou nádobu musí schválit systém posuzování shody za účelem zabezpečení, že tlakové nádoby splňují požadavky ADR.

V případech, kdy příslušný orgán schvalující tlakovou nádobu není příslušným orgánem v zemi výroby, značky země schválení a země výroby musí být uvedeny ve značení tlakové nádoby (viz 6.2.5.7 a 6.2.5.8)

Příslušný orgán země schválení musí na požádání předložit prokazatelný důkaz vyhovění tomuto systému posuzování shody svému partnerskému orgánu v zemi používání.

6.2.5.6.2.2	Příslušný orgán může delegovat své funkce v systému posuzování shody úplně nebo částečně.

6.2.5.6.2.3	Příslušný orgán musí zajistit, aby byl běžně dostupný seznam schválených inspekčních organizací a jejich identifikačních značek a schválených výrobců a jejich identifikačních značek.

Inspekční organizace

6.2.5.6.2.4	Inspekční organizace musí být schválena příslušným orgánem pro inspekci tlakových nádob a musí:

(a)	mít k disposici organizační strukturu a zkušený kvalifikovaný personál schopný vyškoleni, kompetentní a způsobilý vykonávat úspěšně své technické funkce;
(b)	mít přístup ke vhodnému a přiměřenému vybavení a výstroji
(c)	pracovat nestranně a bez jakéhokoli vlivu, který by mohl takové činnosti bránit;
(d)	zajistit důvěrnost obchodních a vlastnických aktivit výrobce a jiných organizací;
(e)	udržovat jasný odstup mezi skutečnými inspekčními a cizími (nespřízněnými) funkcemi inspekčního orgánu;
(f)	používat dokumentovaný systém kvality;
(g)	zajistit, aby byly provedeny zkoušky a inspekce specifikované v odpovídající normě pro tlakové nádoby a v ADR;
(h)	udržovat účinný a přiměřený ohlašovací a záznamový systém podle 6.2.5.6.6.

6.2.5.6.2.5	Inspekční organizace musí provést schválení konstrukčního typu, výrobní zkoušku a inspekci a certifikaci konstrukčního typu tlakové nádoby, za účelem ověření shody s příslušnou normou pro tlakové nádoby (viz 6.2.5.6.4 a 6.2.5.6.5).

Výrobce

6.2.5.6.2.6	Výrobce musí:

(a)	používat dokumentovaný systém kvality podle 6.2.5.6.3
(b)	požádat o schválení konstrukčního typu podle 6.2.5.6.4
(c)	vybrat inspekční organizaci ze seznamu schválených inspekčních orgánů vedeného příslušným orgánem země schválení; a
(d)	uchovávat zprávy podle 6.2.5.6.6.

Zkušební laboratoř

6.2.5.6.2.7	Zkušební laboratoř musí mít:

(a)	personál v organizační struktuře, v dostatečném počtu, kompetentní a zkušený; a

(b)	vhodné a přiměřené zařízení a vybavení pro provádění zkoušek vyžadovaných výrobní normou pro uspokojení inspekční organizace.

6.2.5.6.3	Systém kvality výrobce

6.2.5.6.3.1	Systém kvality výroby musí obsahovat všechny prvky, požadavky a předpisy použité výrobcem. Musí být systematicky a přehledně zdokumentován ve formě napsaných metod, postupů a instrukcí. Musí obsahovat především přiměřený popis

(a)	organizační struktury, odpovědností a práv managementu vzhledem ke konstrukci a kvalitě výrobku;
(b)	kontroly konstrukce a techniky ověřování postupů a systematických činností, které budou používány při konstrukci tlakových nádob;
(c)	odpovídající výroby tlakové nádoby, kontroly kvality, zajištění kvality a instrukcí pro výrobní postupy, které se budou používat;
(d)	záznamů o kvalitě, jako jsou zprávy o inspekci, údaje o zkoušce a kalibraci;
(e)	přehledů od managementu k zajištění účinného řízení systému kvality vzniklého z auditů podle 6.2.5.6.3.2;
(f)	postupu popisujícího, jak jsou splněny požadavky zákazníka;
(g)	postupu kontroly dokumentů a jejich revize;
(h)	způsobu kontroly tlakových nádob neodpovídajících normám, nakoupených komponent a materiálů pro finální výrobu; a
(i)	školících programů pro příslušný personál

6.2.5.5.3.2	Audit systému kvality

Systém kvality musí být nejprve posouzen, aby se zjistilo, zda splňuje požadavky podle 6.2.5.6.3.1 ke spokojenosti příslušného orgánu.

Výrobce musí být seznámen s výsledky auditu . Toto sdělení musí obsahovat závěry auditu a veškerá požadovaná nápravná opatření.

Musí se provádět periodické audity ke spokojenosti příslušného orgánu, aby se zajistilo, že výrobce systém kvality dodržuje a používá. Zápisy z periodických auditů musí být poskytnuty výrobci.

6.2.5.6.3.3	Dodržování systému kvality

Výrobce musí dodržovat systém kvality tak, jak je schválen , aby zůstal přiměřený a účinný.

Výrobce musí příslušnému orgánu oznámit, že byl schválen systém kvality včetně jakýchkoli zamýšlených změn. Navržené změny musí být vyhodnoceny, aby se určilo zdali pozměněný systém kvality bude splňovat požadavky podle 6.2.5.6.3.1

6.2.5.6.4	Schvalovací proces

První schválení konstrukčního typu

6.2.5.6.4.1	První schválení konstrukčního typu se musí skládat ze schválení systému kvality výrobce a schválení konstrukce vyráběné tlakové nádoby. Žádost pro počátečně schválení konstrukčního typu musí splňovat požadavky 6.2.5.6.3, 6.2.5.6.4.2 až 6.2.5.6.4.6. a 6.2.6.6.4.9.

6.2.5.6.4.2	Výrobce, který chce vyrábět tlakové nádoby ve shodě s normou pro tlakové nádoby a ve shodě s ADR musí požádat, aby získal a vlastnil „osvědčení o schválení konstrukčního typu tlakové nádoby vydané příslušným orgánem země schvální pro nejméně jeden konstrukční typ podle postupu uvedeného v 6.2.5.6.4 Tento certifikát musí být na žádost předložen příslušnému orgánu země použití.

6.2.5.6.4.3	Je nutno podat žádost pro každou výrobní jednotku, která musí obsahovat:

(a)	jméno, oficiální adresu výrobce a navíc, jestliže žádost je podávána pověřeným zástupcem, jeho jméno a adresu;
(b)	adresa výrobní jednotky, jestliže se od výše uvedené liší;
(c)	jméno a funkci osoby (osob) zodpovědné (ých) za systém kvality;
(d)	druh tlakové nádoby a odpovídající normy pro tlakovou nádobu;
(e)	podrobnosti jakéhokoliv odmítnutí nebo schválení podobné žádosti jiným příslušným orgánem;
(f)	totožnost inspekční organizace pro schválení konstrukčního typu;
(g)	dokumentaci výrobní jednotky podle specifikace v 6.2.5.6.3.1; a
(h)	technickou dokumentaci požadovanou pro schválení konstrukčního typu, která musí umožnit ověření shody tlakových nádob s požadavky odpovídající normy pro konstrukci tlakové nádoby. Technická dokumentace musí pokrývat konstrukci a způsob výroby a musí obsahovat pokud je to závažné pro hodnocení alespoň
(i)	konstrukční normu tlakové nádoby, konstrukční a výrobní výkresy udávající komponenty a podskupiny, pokud existují;
(ii)	popis a vysvětlivky nezbytné pro porozumění výkresům a předpokládanému použití tlakových nádob ;
(iii)	seznam norem potřebných pro úplné definování výrobního procesu;
liv)	konstrukční výpočty a specifikace materiálu; a
(v)	schvalovací zkušební protokoly konstrukčního typu, popisující výsledky prohlídek a zkoušek provedených dle 6.2.5.6.4.9.

6.2.5.6.4.4	První audit dle 6.2.5.6.3.2 musí být proveden k uspokojení příslušného orgánu.

6.2.5.6.4.5	Je-li výrobci odepřeno schválení, poskytne příslušný orgán písemně podrobné zdůvodnění odmítnutí.

6.2.5.6.4.6	Po schválení, musí být předány příslušnému orgánu změny informací uvedených pod 6.2.5.6.4.3 vztahujících se k prvnímu schválení,

Následná schválení konstrukčního typu

6.2.5.6.4.7	Žádost o následné schválení konstrukčního typu musí splňovat požadavky 6.2.5.6.4.8 a 6.2.5.6.4.9 za předpokladu, že výrobce vlastní první schválení konstrukčního typu. V tomto případě systém kvality výrobce dle 6.2.5.6.3 musel být schválen během prvního schválení konstrukčního typu a musí být použitelný pro novou konstrukci.

6.2.5.6.4.8.	Žádost musí obsahovat
(a)	jméno a adresu výrobce a navíc je-li žádost předložena pověřeným zástupcem, jeho jméno a adresu;
(b)	podrobnosti jakéhokoliv odmítnutí schválení podobné žádosti jiným příslušným orgánem;
(c)	důkaz, že bylo poskytnuto schválení pro původní konstrukční typ; a
(d)	technickou dokumentaci, jak je popsána v 6.2.5.6.4.3. (h).

Postup pro schválení konstrukčního typu

6.2.5.6.4.9	Inspekční organizace musí:

(a)	prozkoumat technickou dokumentaci pro ověření, že
(I)	konstrukce odpovídá příslušným ustanoveními normy a
(II)	prototyp série byl vyroben ve shodě s technickou dokumentací a je reprezentantem konstrukce;

(b)	ověřit, že byly provedeny výrobní kontroly požadované v 6.2.5.6.5 ;

(c)	z prototypové výrobní série vybrat tlakové nádoby a dohlížet na provedení zkoušek tlakových nádob požadovaných pro schválení konstrukčního typu.

(d)	provést, pokud nebyly provedeny, prohlídky a zkoušky specifikované v normě pro tlakové nádoby, aby se zjistilo zda:
(I)	norma byla použita a splněna a
(II)	postupy přijaté výrobcem splňují požadavky normy a

(e)	zajistit , že různá schvalovací šetření a zkoušky typu jsou správně odpovědně provedeny

Po úspěšném provedení zkoušek prototypu a všechny splnění všech příslušných požadavků v 6.2.5.6.4 byly splněny, musí být vydáno osvědčení o schválení konstrukčního typu, které musí obsahovat jméno a adresu výrobce, výsledky a závěry šetření a nezbytná; údaje pro určení konstrukčního typu

Je-li výrobci odmítnuto schválení konstrukčního typu, poskytne příslušný orgán písemně podrobné důvody pro takové odmítnutí.

6.2.5.6.4.10	Modifikace schválených konstrukčních typů

Výrobce musí informovat příslušný orgán o modifikacích schváleného konstrukčního typu, jak je specifikován v normě pro tlakovou nádobu. Následné schválení konstrukčního typu musí být vyžadováno, když takové modifikace představují novou konstrukci podle odpovídající normy pro tlakovou nádobu. Toto dodatečné schválení musí být dáno ve formě změny k původnímu osvědčení o schválení konstrukčního typu

6.2.5.6.4.11	Příslušný orgán musí na požádání sdělit jakémukoliv jinému příslušnému orgánu informace týkající se schválení konstrukčního typu, modifikace schválení a odňatých schválení.

6.2.5.6.5	Výrobní inspekce a certifikace

Inspekční organizace, nebo její zástupce musí provést inspekci a certifikaci každé tlakové nádoby . Inspekční organizace vybraná výrobcem pro inspekci a zkoušení během výroby může být odlišná od inspekční organizace pro schvalovací zkoušení konstrukčního typu.

Pokud může být prokázáno k uspokojení inspekční organizace, že výrobce má vyškolené a kompetentní inspektory, nezávislé na výrobních operacích, mohou být inspekce prováděny těmito inspektory. V takovém případě musí výrobce uchovávat zprávy o školení těchto inspektorů.

Inspekční organizace musí ověřit, že inspekce provedené výrobcem a zkoušky provedené na těchto tlakových nádobách jsou v souladu s normou a požadavky ADR. Když je zjištěn nesoulad v souvislosti s touto inspekcí a zkouškou, může být povolení k provádění inspekcí vlastními inspektory výrobce odňato.

Výrobce musí po schválení inspekční organizací vydat prohlášení o shodě s certifikovaným konstrukčním typem. Použití certifikačního značení tlakové nádoby musí být považováno za prohlášení, že tlaková nádoba je v souladu s příslušnými normami pro tlakovou nádobu a s požadavky tohoto systému posuzování a s ADR. Inspekční organizace musí sama opatřit, nebo pověřit výrobce opatřit tlakové nádoby certifikační značkou a registrační značkou inspekční organizace každou schválenou tlakovou nádobu.

Certifikát o shodě podepsaný inspekční organizací musí být vydán výrobcem před naplněním tlakových nádob.

6.2.5.6.6	Záznamy

Záznamy o schválení konstrukčního typu a osvědčení o shodě musí být uchovávány výrobcem a inspekční organizací po dobu nejméně 20 let.

6.2.5.7	Značení UN certifikovaných opakovaně plnitelných tlakových nádob.

UN certifikované opakovaně plnitelné tlakové nádoby musí být jasně a čitelně značeny pomocí certifikačních značek a zvláštních značek tlakových nádob. Tato značení musí být trvale připevněna (např. vyražením vyrytím, nebo vyleptáním) na tlakovou nádobu. Značky musí být na rameni, vrchním konci, nebo hrdle tlakové nádoby, nebo na trvale připevněné součásti tlakové nádoby (např. přivařený límec). S výjimkou značení UN musí být minimální rozměr značek 5 mm pro tlakové nádoby o Ø větším nebo rovném 140mm a 2,5 mm pro tlakové nádoby s Ø menším než 140mm. Minimální rozměr (UN) značení musí být 10 mm pro tlakové nádoby s Ø větším nebo rovným 140 mm a 5mm pro tlakové nádoby o Ø menším než 140mm.

6.2.5.7.1	Musí se použít následující tyto certifikační značky:

(a)	UN obalový symbol 
Tento symbol bude vyznačen pouze na tlakových nádobách splňujících požadavky ADR pro UN certifikované tlakové nádoby.
(c)	Technická norma (např. ISO 9809-1) použitá pro konstrukci, výrobu a zkoušení.
(d)	Písmeno (a) označující zemi schválení, jak je značená rozlišovacími značkami motorových vozidel v mezinárodním provozu;
(e)	identifikační značka, nebo razítko inspekční organizace, která je registrována příslušným orgánem země schvalující značení;
(f)	datum první inspekce, rok (4 číslice) následované měsícem (2 číslice) oddělené lomítkem (např. "/").

6.2.5.7.2	Musí se použít následující provozní značení:

(g)	zkušební tlak v barech, kterému předcházejí písmena „PH" a po kterém následují písmena „BAR";
(h)	Vlastní hmotnost tlakové nádoby (tara) zahrnující všechny trvale připojené integrální části (na př. kroužek límce, kroužek paty atd.) v kilogramech, následovaná písmeny „KG". Tato hmotnost nesmí zahrnovat hmotnost ventilu, čepičky ventilu nebo krytu ventilu, žádný povlak nebo porézní hmotu pro acetylén. Vlastní hmotnost (tara) musí být vyjádřena pomocí tří platných číslic poslední číslice se zaokrouhluje nahoru.
Pro láhve menší než 1 kg musí být hmotnost vyjádřena dvěma platnými čísly, poslední číslice se zaokrouhluje;
(i)	Minimální zaručená tloušťka stěny tlakové nádoby v milimetrech následovaná písmeny „MM". Toto značení se nevyžaduje pro tlakové nádoby s hydraulickým vnitřním objemem menším nebo rovným 1 litr nebo pro kompozitní láhve;
(i)	v případě tlakové nádoby určené pro přepravu stlačených plynů UN 1001 acetylen rozpuštěný a UN 3374 acetylen, bez rozpouštědla, pracovní tlak v barech, kterému předcházejí písmena „PW";
(j)	v případě zkapalněných plynů, hydraulický vnitřní objem v litrech, vyjádřený na tři platná čísla, poslední číslice se zaokrouhluje dolů, po kterém následuje písmeno „L". Jestliže hodnota minimálního nebo jmenovitého hydraulického vnitřního objemu je celé číslo, mohou být číslice za desetinnou čárkou zanedbány;
(k)	v případě UN 1001, acetylen rozpuštěný celková prázdné tlakové nádoby , připojení a příslušenství, které se během plnění neodnímají a porézního materiálu, rozpouštědla a saturačního plynu vyjádřená na dvě platná číslice, poslední číslice se zaokrouhluje dolů, následovaná písmeny „KG".
(I)	v případě UN 3374 acetylen bez rozpouštědla, celkovou hmotnost prázdné tlakové nádoby, připojení a příslušenství, které se během plnění neodnímají, a porézního materiálu vyjádřené na dvě platné číslice (poslední číslice se zaokrouhluje dolů) následovaná písmeny „KG".

6.2.5.7.3	Použijí se následující výrobní značky:
(m)	označení závitu láhve ( na př. 25E)
(n)	Značka výrobce registrovaná příslušným orgánem. Když země výroby není stejná jako země schválení, musí značce výrobce předcházet značka země výroby, jak je udána pomocí rozlišujících značek pro motorová vozidla v mezinárodním provozu. Značka země a značka výrobce musí být odděleny mezerou nebo lomítkem.
(o)	Sériové číslo přidělené výrobcem
(p)	V případě ocelových tlakových nádob a kompozitních tlakových nádob s ocelovou vložkou určených pro přepravu plynů s rizikem vodíkového zkřehnutí, písmeno „H" udávající snášenlivost oceli (viz ISO 1114-1:1997).

6.2.5.7.4	Výše uvedená značení musí být umístěna ve třech ueskupeních, jak je ukázáno na níže uvedeném příkladu
-	Výrobní značení budou v horním uskupení a musí se objevit následně v pořadí uvedeném v 6.2.5.7.3
-	Střední uskupení musí obsahovat zkušební tlak (f), kterému musí předcházet pracovní tlak (I), pokud se tento vyžaduje
-	Certifikační značky musí být ve spodním uskupení a musí být uvedeny v pořadí daném v 6.2.5.7.1

6.2.5.7.5	Ostatní značky jsou povoleny na jiných plochách nežli na boční stěně za předpokladu, že jsou umístěny na málo namáhaných plochách a ne v rozměrech a ne do hloubky, které by mohly způsobit škodlivé koncentrace napětí. Taková značení nesmějí být v rozporu s požadovanými značkami.

6.2.5.7.6	Navíc k předcházejícímu značení musí být každá opakovatelně plnitelná tlaková nádoba označena udáním data (rok a měsíc) poslední periodické inspekce a registrovanou značkou inspekčního orgánu autorizovaného příslušným orgánem země používání.

6.2.5.8	Značení UN certifikovaných tlakových nádob pro jedno použití

UN certifikovaná tlaková nádoba pro jedno použití musí být jasně a viditelně označena certifikací a specifickým označením pro plynovou nebo tlakovou nádobu. Tyto značky musí být trvale připevněny (např. nastříkané pomocí šablony, vyraženy, vyryty nebo vyleptány) na tlakové nádobě. S výjimkou použití šablony musí být značky na rameni, horním konci nebo hrdle tlakové nádoby nebo na trvale připojené součásti tlakové nádoby (na př. na přivařeném límci). S výjimkou značky „UN" a nápisu „ZNOVU NEPLNIT", musí být minimální rozměr značek 5 mm pro tlakové nádoby o průměru větším nebo rovném 140 mm a 2,5 mm pro tlakové nádoby o poloměru menším než 140 mm.

Nejmenší rozměr značky „UN" musí být 10 mm pro tlakové nádoby o průměru větším nebo rovným 140 mm a 5 mm pro tlakové nádoby o průměru menším než 140 mm.

Nejmenší rozměr nápisu „ZNOVU NEPLNIT" musí být 5 mm.

6.2.5.8.1	S výjimkou (g), (h) a (m) se musí používat značky uvedené v 6.2.5.7.1 až 6.2.5.7.3. Sériové číslo (o) může být nahrazeno číslem šarže. Navíc se vyžadují slova „ZNOVU NEPLNIT" o výšce nejméně 5 mm.

6.2.5.8.2	Musí se použít požadavky 6.2.5.7.4

POZNÁMKA: U tlakových nádob pro jedno použití je možno podle jejich rozměru nahradit toto značení bezpečnostní značkou (viz 5.2.2.2.1.2).

6.2.5.8.3	Jiná značení se dovolují za předpokladu, že jsou provedena na plochách s nízkým napětím, jiných než je boční stěna a nemají značný rozměr a hloubku, které by mohly způsobit škodlivé koncentrace napětí. Takové značky nesmějí být v rozporu s požadovanými značkami.

KAPITOLA 6.3

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI A ZKOUŠENÍ OBALŮ PRO LÁTKY TŘÍDY 6.2

POZN:	Požadavky této kapitoly neplatí pro obaly, které budou používány dle 4.1.4.1, pokynu pro balení P 621 pro přepravu látek třídy 6.2

6.3.1	Všeobecná ustanovení

6.3.1.1	Obal splňující požadavky tohoto oddílu a 6.3.2 musí být značen takto: 
(a)	symbolem obalu Spojených národů;

(b)	kódem označujícím typ obalu podle požadavků uvedených v 6.1.2;
(c)	textem „TŘÍDA 6.2";
(d)	posledními dvěma číslicemi roku výroby obalu;
(e)	označením státu schvalujícího přidělení značky (UN kódu) uvedením rozlišovací značky pro motorová vozidla v mezinárodním provozu1;
(f)	jménem výrobce nebo jinou identifikací obalu stanovenou příslušným orgánem;
(g)	pro obaly splňující požadavky 6.3.2.9 písmenem „U" umístěným bezprostředně za označením požadovaným ve výše uvedeném bodě (b).

Každý prvek značení (UN kódu) použitý podle (a) - (g) musí být jasně oddělen např. lomítkem nebo mezerou, tak aby byl snadno identifikovatelný

6.3.1.2	Příklad značení
	4G/CLASS 6.2/92	jako v 6.3.1.1 a), b), c), a d)	
	S/SP-9989-ERIKSSON	jako v 6.3.1.1 e) a f)	

6.3.1.3	Výrobci a následní distributoři obalů musí poskytnout informace týkající se postupů, které je nutno dodržet, a popis typů a rozměrů uzávěrů (zahrnujíc v to požadovaná těsnění) a jakékoliv další komponenty potřebné k tomu, aby obaly jak jsou podávány k přepravě byly schopny projít schvalovacími zkouškami konstrukčního typu dle této kapitoly.

6.3.2	Požadavky na zkoušení obalů

6.3.2.1	Kromě obalů na živá zvířata a organismy musí být vzorky každého obalu připraveny pro zkoušení, jak je uvedeno v 6.3.2.2 a potom podrobeny zkouškám uvedeným v 6.3.2.4 až 6.3.2.6. Jestliže je to pro povahu obalů nezbytné, je povoleno použít rovnocennou přípravu a zkoušky, pokud může být prokázána nejméně stejná účinnost.
___________
1	Rozlišovací značka pro motorová vozidla v mezinárodní dopravě předepsaná Úmluvou o silničním provozu (Vídeň, 1968).

6.3.2.2	Vzorky každého obalu musí být připraveny jako pro přepravu, kromě toho, že kapalná, nebo pevná infekční látka určená k přepravě musí být nahrazena vodou nebo, kde se vyžaduje teplota -18 °C, nemrznoucí kapalinou. Každá primární nádoba musí být naplněna na 98 % svého vnitřního objemu.

6.3.2.3	Požadované zkoušky

Materiál	Požadované zkoušky	
vnějšího obalu	vnitřního obalu	uvedené v 6.3.2.5	uvedené v 6.3.2.6	
Lepenka	Plasty	Jiné	Plasty	Jiné	(a)	(b)	(c)	(d)		
x			x			x	x		x	
x				x		x		pokud	x	
	x		x				x	je použit	x	
	x			x			x	suchý led	x	
		x	x				x		x	
		x		x	x				x	

6.3.2.4	Obaly připravené jako pro přepravu musí být podrobeny zkouškám uvedeným v 6.3.2.3, které pro zkušební účely třídí obaly podle jejich materiálových charakteristik. Pro vnější obaly se záhlaví vztahují na lepenku nebo podobné materiály, jejichž provedení může být rychle ovlivněno vlhkostí; plasty, které mohou křehnout při nízké teplotě; a jiné materiály, takové jako kov, jehož provedení není ovlivňováno vlhkostí nebo teplotou. Pokud primární nádoba a sekundární obal jsou vyrobeny z různých materiálů, materiál primární nádoby určuje vhodnou zkoušku. V případech, kde primární nádoba je vyrobena ze dvou materiálů, materiál nejvíce náchylný k poškození musí určit vhodné zkoušky.

6.3.2.5	(a)	Vzorky musí být podrobeny zkoušce volným pádem na tuhý, nepružný, rovný, vodorovný povrch z výšky 9 m.
Mají-li vzorky tvar bedny, musí jich pět absolvovat pády v tomto pořadí:

(i)	jeden pád na plochu dna,
(ii)	jeden pád na vrchní plochu (víko)
(iii)	jeden pád na boční plochu (dlouhá strana),
(iv)	jeden pád na čelní plochou (krátká stranu),
(v)	jeden pád na roh

Pokud jsou vzorky tvaru sudu, tři musí být podrobeny zkoušce pádem v tomto pořadí:

(vi)	jeden pád diagonálně na hranu víka - vrchní základnu, (těžiště hmotnosti přímo nad bodem nárazu),
(vii)	jeden pád diagonálně na hranu dna -spodní základnu
(viii)	jeden pád na plášť

Po provedených zkouškách pádem v uvedeném pořadí se nesmí projevit únik z primárních) nádoby(ob), která(é) musí zůstat chráněna(y) absorpčním materiálem v sekundárním obalu.

POZN: Od uvolnění vzorku k pádu do jeho dopadu nesmí vzorek z aerodynamických důvodů změnit svou orientaci a dopadnout jinak než je určeno.

(b)	Vzorky musí být podrobeny kropení vodou, což simuluje vystavení dešti o intenzitě přibližně 5 cm za hodinu po dobu nejméně jedné hodiny. Potom musí být podrobeny zkoušce popsané v odstavci (a).

(c)	Vzorky musí být uloženy v prostředí při teplotě -18°C nebo nižší po dobu nejméně 24 hodin a do 15 minut po vyjmutí z tohoto prostředí musí být podrobeny zkoušce popsané v odstavci (a). Pokud vzorky obsahují suchý led, doba v uvedeném prostředí může být snížena na 4 hodiny.

(d)	Pokud jsou obaly určeny, aby obsahovaly suchý led, musí být provedena dodatečná zkouška ke zkouškám uvedeným v odstavci (a) nebo (b) nebo (c). Jeden vzorek musí být skladován tak, aby se veškerý suchý led vypařil a poté je podroben zkoušce dle bodu (a).

6.3.2.6	Obaly s celkovou (btto) hmotností 7 kg nebo menší musí být podrobeny zkouškám uvedeným níže v odstavci (a) a obaly s celkovou (btto) hmotností překračující 7 kg zkouškám uvedeným níže v odstavci (b).

(a)	Vzorky musí být umístěny na rovný tvrdý povrch. Kulatá ocelová tyč o hmotnosti nejméně 7 kg, průměru nepřesahujícího 38 mm a jejíž rádius nepřevyšuje 6 mm, musí být spouštěna volným pádem svisle z výšky 1 m, měřeno od jejího nárazového konce k místu nárazu na povrchu vzorku. Jeden vzorek musí být umístěn na svou základnu. Druhý vzorek musí být umístěn v kolmém směru ke směru použitému při předchozí zkoušce. V každém případě ocelová tyč musí být zaměřena tak, aby udeřila do primární nádoby. Proražení sekundárního obalu je po každém následujícím úderu přijatelné, pokud nedojde k úniku z primární(ch) nádoby(b).

(b)	Vzorky musí být spouštěny na konec válcové ocelové tyče. Tyč musí být nastavena svisle na rovný tvrdý povrch. Musí mít průměr 38 mm a hrany vrchního konce musí mít poloměr nepřekračující 6 mm. Tyč musí vyčnívat z povrchu na vzdálenost nejméně rovnou vzdálenosti mezi primárními) nádobou(ami) a vnějším povrchem vnějšího obalu o nejméně 200 mm. Jeden vzorek musí být spouštěn svislým volným pádem z výšky 1 m měřené od vrcholu ocelové tyče. Druhý vzorek musí být spouštěn ze stejné výšky ve směru kolmém na směr, který byl použit poprvé. V každém případě obal musí být nasměrován tak, aby ocelová tyč mohla vniknout do primární(ch) nádoby (b). Při každém dalším nárazu nesmí dojít k úniku z primárních) nádoby (b).

6.3.2.7	Příslušný orgán může povolit výběrové zkoušení obalů odlišných pouze v malé míře od zkušebního typu, např. menších rozměrů vnitřních obalů nebo vnitřní obaly nižší netto hmotnosti; a obaly takové jako sudy, pytle, bedny, které jsou vyráběny s malým zmenšením vnějšího(ch) rozměru(ů).

6.3.2.8	Pokud je dodržena rovnocenná úroveň provedení jsou dovoleny následující varianty primárních nádob umístěných v sekundárním obalu, aniž by bylo třeba provést další zkoušení kompletního kusu:
(a)	Primární nádoby stejných nebo menších rozměrů, než mají zkoušené nádoby, mohou být použity pokud:

(i)	primární nádoby jsou podobné konstrukce jako zkoušené (např. tvaru: kruhového, pravoúhlého atd.);

(ii)	materiál konstrukce primárních nádob (např. sklo, plasty, kov) poskytuje odolnost proti nárazu a stohovacím silám stejnou nebo lepší než odzkoušené nádoby;

(iii)	primární nádoby mají stejné nebo menší otvory a uzávěr je rovnocenné konstrukce (např. šroubovací čepička, třecí víčko, atd.);

(iv)	přiměřený dodatečný fixační materiál je použit pro vyplnění prázdných prostorů a pro zabránění nekontrolovatelnému pohybu prvotních nádob; a

(v)	primární nádoby jsou orientovány v sekundárních obalech tak jako v zkoušeném kusu;

(b)	Menší počet zkoušených primárních nádob nebo alternativních typů primárních nádob uvedených výše v odstavci (a) může být používán, pokud je dostatečně doplněna fixace zaplňující volný(é) prostor(y) a zabraňující nekontrolovatelnému pohybu primárních nádob.

6.3.2.9	Vnitřní obaly jakéhokoli typu mohou být vloženy do meziobalů a přepravovány bez zkoušení ve vnějším obalu za dále uvedených podmínek:

(a)	Kombinace meziobal / vnější obal musí být uspokojivě odzkoušena podle 6.3.2.5 (a) s křehkými (např. skleněnými) vnitřními nádobami;

(b)	Součtová celková (btto) hmotnost vnitřních nádob nesmí přesáhnout polovinu celkové (btto) hmotnosti vnitřních nádob použitých pro zkoušku pádem ve výše uvedeném odstavci a);

(c)	Tloušťka fixace mezi vnitřními nádobami a mezi vnitřními nádobami a vnitřní stěnou meziobalu nesmí být zmenšena pod odpovídající tloušťky v původně testovaném obalu; a jestliže jednoduchá vnitřní nádoba byla použita pro původní zkoušku, tloušťka fixace mezi vnitřními nádobami nesmí být menší než tloušťka fixace mezi vnitřní stěnou meziobalu a vnitřní nádobou při původní zkoušce. Pokud se použijí buď menší počet nebo menší vnitřní nádoby (ve srovnání s vnitřními nádobami použitými pro zkoušku pádem), musí být použit pro vyplnění prázdného prostoru dodatečný fixační materiál;

(d)	Prázdný vnější obal musí projít úspěšně stohovací zkouškou uvedenou v 6.1.5.6. Celková hmotnost totožných kusů musí být založena na součtové hmotnosti vnitřních nádob použitých pro zkoušku pádem uvedenou výše v odstavci (a);

(e)	Pro vnitřní nádoby obsahující kapaliny musí být vloženo přiměřené množství absorpčního materiálu k absorpci kapalného obsahu vnitřních nádob;

(f)	Pokud vnější obal je určen, aby obsahoval kapaliny a není vodotěsný,nebo je určen, aby obsahoval vnitřní nádoby pro tuhé látky a není prachotěsný, prostředky zachycující jakékoli kapalné nebo tuhé obsahy musí být provedeny ve formě těsné vložky, plastového pytle nebo jiných rovnocenně účinných prostředků;

(g)	Kromě značení předepsaných v 6.3.1.1 (a) až (f) musí být obaly značeny podle 6.3.1.1 (g).

6.3.3	Protokol o zkoušce

6.3.3.9	O provedených zkouškách) musí být sepsán protokol o zkoušce, obsahující minimálně následující podrobnosti a musí být k disposici uživatelům obalů

1.	Název a adresa zkušebny;
2.	Jméno a adresa žadatele, pokud je to vhodné;
3.	Jednoznačná identifikace protokolu o zkoušce (např. číslo) ;
4.	Datum protokolu o zkoušce;
5.	Výrobce obalu;
6.	Popis konstrukčního typu obalu (např. rozměry, materiály, uzávěry, tloušťka atd.) včetně způsobu výroby (např. vyfukování lisování, atd.), který může zahrnovat výkresy) a/nebo fotografii(e);
7.	Nejvyšší vnitřní objem;
8.	Charakteristiky zkušebních náplní, např. viskozita a relativní hustota pro kapaliny a rozměry částic pro tuhé látky;
9.	Popis zkoušky a výsledky;
10.	Protokol o zkoušce musí být podepsán s uvedením jména a funkce podepsaného.

6.3.3.2	Protokol o zkoušce musí obsahovat prohlášení, že obal určený pro přepravu byl odzkoušen podle příslušných požadavků tohoto odstavce a že použití jiných metod balení nebo komponent, může mít za následek jeho neplatnost. Kopie protokolu o zkoušce musí být dána k dispozici příslušnému orgánu.

KAPITOLA 6.4

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI, ZKOUŠENÍ A SCHVALOVÁNÍ KUSŮ A LÁTEK TŘÍDY 7

6.4.1	(Vyhrazeno)

6.4.2	Všeobecné požadavky

6.4.2.1	Kus musí být tak konstruován vzhledem ke své hmotnosti, objemu a tvaru, aby mohl být snadno a bezpečně přepravován. Kromě toho kus musí být tak konstruován, aby mohl být vhodně zajištěn ve nebo na vozidle během přepravy.

6.4.2.2	Konstrukční typ musí být takový, aby jakékoli úchyty pro zvedání na kusu neselhaly, pokud jsou používány zamýšleným způsobem, a takový, pokud by k poruše těchto úchytů došlo, aby schopnost kusu splnit jiné požadavky této přílohy nebyla snížena. Konstrukční typ musí brát v úvahu odpovídající bezpečnostní koeficienty pro případ zvedání trhem.

6.4.2.3	Úchyty a jakékoli přídavné příslušenství na vnějším povrchu kusu, které může být používáno pro zvedání, musí být konstruováno buď jako odpovídající jeho hmotnosti podle požadavků uvedených v 6.4.2.2 nebo musí být snímatelné nebo musí být jinak vyřaditelné z použití během přepravy.

6.4.2.4	Pokud je to prakticky možné musí být obal konstruován a povrchově opracován tak, aby jeho vnější povrchy byly bez výčnělků a mohly být snadno dekontaminovány.

6.4.2.5	Pokud je to prakticky možné musí být kus konstruován tak, aby zabránil sběru a zadržování vody.

6.4.2.6	Jakákoli zařízení připojená ke kusu v době jeho přepravy, která nejsou částí kusu, nesmějí snižovat jeho bezpečnost.

6.4.2.7	Kus musí být schopen odolat účinku jakéhokoli zrychlení, vibrace a vibrační rezonance, které mohou nastat v průběhu běžných podmínek přepravy bez snížení účinnosti uzavíracích zařízení na jeho různých nádobách nebo celistvosti kusu. Zejména šrouby, matice a jiná upevňovací zařízení musí být konstruovány tak, aby se zabránilo jejich ztrátě nebo neočekávanému uvolnění dokonce i po opakovaném použití.

6.4.2.8	Materiály obalu a jakýchkoli částí a celků musí fyzikálně a chemicky snášenlivé, a to navzájem i vůči radioaktivnímu obsahu. Musí se vzít v úvahu jejich chování po ozáření.

6.4,2.9	Všechny ventily, jimiž by mohl radioaktivní obsah uniknout, musí být chráněny proti neoprávněné manipulaci.

6.4.2.10	Konstrukční typ kusu musí brát v úvahu okolní teploty a tlaky, se kterými se pravděpodobně setkává v běžných podmínkách přepravy.

6.4.2.11	Pro radioaktivní látku mající jiné nebezpečné vlastnosti musí být kus konstruován s přihlédnutím k těmto vlastnostem, viz 2.1.3.5.3 a 4.1.9.5.1.

6.4.2.12	Výrobci a následní distributoři obalů musí poskytnout informaci o postupu při jejich uzavírání a popis typů a rozměrů uzávěrů (včetně požadovaných gaskets) a všech dalších částí nezbytných k zajištění, že kusy tak, jak jsou připraveny k přepravě, jsou schopné absolvovat příslušné testy této kapitoly.

6.4.3	(Vyhrazeno)

6.4.4	Požadavky na kusy vyňaté z platnosti

Kus vyňatý z platnosti musí být konstruován tak, aby splnil požadavky uvedené v oddílu 6.4.2.

6.4.5	Požadavky na průmyslové kusy

6.4.5.1	Průmyslové kusy typů 1, 2 a 3 (typy IP-1, IP-2 a IP-3) musí splňovat požadavky uvedené v oddílu 6.4.2 a 6.4.7.2.

6.4.5.2	Průmyslový kus typu 2 (typ IP-2), pokud podléhá zkouškám uvedeným v 6.4.15.4 a 6.4.15.5, musí zabránit:

(a)	ztrátě nebo rozptýlení radioaktivních obsahů; a

(b)	ztrátě účinnosti stínění, která by vedla ke zvýšení dávkové intenzity o více než 20 % na jakémkoli místě vnějšího povrchu kusu.

6.4.5.3	Průmyslový kus typu 3 (typ IP-3) musí splňovat všechny požadavky uvedené v oddílech 6.4.7.2 až 6.4.7.15.

6.4.5.4	Alternativní požadavky na průmyslové kusy typů 2 a 3 (typy IP-2 a IP-3)

6.4.5.4.1	Kusy mohou být používány jako průmyslové kusy typu 2 (typ IP-2), pokud:

(a)	splňují požadavky uvedené v 6.4.5.1;

(b)	jsou konstruovány podle norem předepsaných v kapitole 6.1 nebo jiných požadavků nejméně rovnocenných těmto normám; a

(c)	po provedení zkoušek požadovaných pro obalovou skupinu I nebo II v kapitole 6.1 zabrání:

(i)	ztrátě nebo rozptýlení radioaktivních obsahů; a

(ii)	ztrátě účinnosti stínění, které by vedla ke zvýšení dávkové intenzity o více než 20 % na jakémkoli místě vnějšího povrchu kusu.

6.4.5.4.2	Cisternové kontejnery a přemístitelné cisterny mohou být používány jako průmyslový kus typů 2 nebo 3 (typy IP-2 nebo IP-3) pokud:

(a)	splňují požadavky uvedené v 6.4.5.1;

(b)	jsou konstruovány podle norem předepsaných v kapitole 6.7 nebo kapitole 6.8 nebo jiných požadavků nejméně rovnocenných těmto normám, a jsou schopny odolat zkušebnímu tlaku 265 kPa; a

(c)	jsou konstruovány tak, aby jakékoli dodatečné stínění, pokud je provedeno, bylo schopno odolat statickým a dynamickým namáháním způsobeným manipulacemi a běžnými podmínkami přepravy a zabránilo ztrátě účinnosti stínění, která by vedla ke zvýšení dávkové intenzity o více než 20 % na jakémkoli místě vnějšího povrchu přemístitelných cisteren a cisternových kontejnerů..

6.4.5.4.3	Cisterny, kromě přemístitelných cisteren a cisternových kontejnerů, mohou být též používány jako průmyslový kus typů 2 nebo 3 (typy IP-2 nebo IP-3) pro přepravu kapalin a plynů LSA-I a LSA-II, jak je předepsáno v tabulce 4.1.9.2.4, pokud odpovídají normám nejméně rovnocenným těm, které jsou uvedeny v 6.4.5.4.2.

6.4.5.4.4	Kontejnery mohou být používány jako průmyslový kus typů 2 nebo 3 (typy IP-2 nebo IP-3) pokud:

(a)	radioaktivní obsahy jsou omezeny na tuhé materiály;

(b	splňují požadavky uvedené v 6.4.5.1; a

(c)	jsou konstruovány podle mezinárodní normy ISO 1496-1:1990: „Series 1 Containers - Specifications and Testing - Part 1: General Cargo Containers" (Série 1 Kontejnery - Specifikace a zkoušení - Část 1: Všeobecné nákladní kontejnery) kromě rozměrů a charakteristik. Musí být konstruovány tak, aby po provedení zkoušek předepsaných v tomto dokumentu a zrychlením vyskytujícím se v běžných podmínkách přepravy zabránily:

(i)	ztrátě nebo rozptýlení radioaktivních obsahů; a

(ii)	ztrátě účinnosti stínění, která by vedla ke zvýšení dávkové intenzity o více než 20 % na jakémkoli místě vnějšího povrchu kontejnerů.

6.4.5.4.5	Kovové velké nádoby pro volně ložené látky mohou být používány jako průmyslový kus typů 2 nebo 3 (typy IP-2 nebo IP-3) pokud:

(a)	splňují požadavky uvedené v 6.4.5.1; a

(b)	jsou konstruovány podle norem a zkoušek předepsaných v kapitole 6.5 pro obalové skupiny I nebo II, ale se zkouškou pádem provedenou v nejvíce poškozujícím směru, a zabrání:

(i)	ztrátě nebo rozptýlení radioaktivních obsahů; a

(ii)	ztrátě účinnosti stínění, která by vedla ke zvýšení dávkové intenzity o více než 20 % na jakémkoli místě vnějšího povrchu velké nádoby pro volně ložené látky.

6.4.6	Požadavky na kusy obsahující hexafluorid uranu

6.4.6.1	Kromě případů povolených v 6.4.6.4 hexafluorid uranu musí být balen a přepravován podle ustanovení mezinárodní normy ISO 7195:1993 „Packaging of uranium hexafluoride (UF6) for transport" (Obal pro dopravu hexafluoridu uranu (UFs)) a požadavků uvedených v 6.4.6.2 a 6.4.6.3. Kus musí též splňovat požadavky předepsané jinde v ADR, které se vztahují na radioaktivní a štěpné vlastnosti materiálu.

6.4.6.2	Každý kus konstruovaný na obsah 0,1 kg nebo více hexafluoridu uranu musí být konstruován tak, aby splňoval následující požadavky:
(a)	odolat bez úniku a bez nepřijatelného napětí, jak je uvedeno ISO 7195:1993, zkoušce pevnosti uvedené v 6.4.21.5;

(b)	odolat beze ztráty nebo rozptylu hexafluoridu uranu zkoušce uvedené v 6.4.15.4; a

(c)	odolat bez porušení kontejmentového systému zkoušce uvedené v 6.4.17.3.

6.4.6.3	Kusy konstruované na obsah 0,1 kg nebo více hexafluoridu uranu nesmí být vybaveny zařízením pro snižování tlaku.

6.4.6.4	Pouze na základě schválení příslušným orgánem mohou být přepravovány kusy konstruované na obsah 0,1 kg nebo více hexafluoridu uranu, které:

(a)	jsou konstruovány podle požadavků jiných než uvedených v ISO 7195:1993 a 6.4.6.2 a 6.4.6.3, ale přesto požadavky uvedené v 6.4.6.2 a 6.4.6.3 jsou plněny, pokud je to prakticky možné;

(b)	jsou konstruovány tak, aby odolaly bez úniku a bez nepřijatelného napětí zkušebnímu tlaku 2,76 MPa, jak je uvedeno v 6.4.21.5; nebo

(c)	jsou konstruovány na obsah 9000 kg nebo více hexafluoridu uranu a nesplňují požadavky uvedené v 6.4.6.2 (c).

6.4.7	Požadavky na kusy typu A

6.4.7.1	Kusy typu A musí být konstruovány tak, aby splňovaly všeobecné požadavky uvedené v oddílu 6.4.2 a v 6.4.7.2 až 6.4.7.17.

6.4.7.2	Nejmenší vnější celkový rozměr kusu nesmí být menší než 10 cm.

6.4.7.3	Na vnější straně kusu musí být zařízení, jako např. pečeť (plomba), které se nemůže snadno poškodit a jehož neporušený stav dokazuje, že kus nebyl otevřen.

6.4.7.4	Jakákoli připojená úchytná zařízení na kusu musí být konstruována tak, aby síly vznikající při normálních a nehodových podmínkách přepravy v těchto zařízeních nenarušily schopnost kusu plnit požadavky ADR.

6.4.7.5	Konstrukční typ kusu musí brát v úvahu rozsah teplot - 40 °C až + 70 °C pro části obalu. Pozornost musí být věnována teplotám tuhnutí kapalin a možnému zhoršování materiálů obalu v mezích uvedeného rozsahu teplot.

6.4.7.6	Konstrukce a výrobní technologie musí odpovídat národním a mezinárodním normám nebo jiným požadavkům uznaným příslušným orgánem.

6.4.7.7	Konstrukční typ musí zahrnovat kontejmentový systém bezpečně uzavíratelný spolehlivým uzavíracím zařízením, které nemůže být otevřeno neúmyslně, nebo tlakem, který může vzniknout uvnitř kusu.

6.4.7.8	Radioaktivní látka zvláštní formy může být považována za součást kontejmentového systému.

6.4.7.9	Jestliže je kontejmentový systém oddělenou jednotkou kusu, musí být uzavíratelný spolehlivým uzavíracím zařízením, které je nezávislé na jakékoli jiné části obalu.

6.4.7.10	Konstrukce jakékoli části kontejmentového systému musí brát v úvahu, pokud je to vhodné, radiolytický rozklad kapalin a jiných nestálých materiálů a vývoj plynů při chemické reakci a radiolýze.

6.4.7.11	Kontejmentový systém musí svůj radioaktivní obsah udržet při snížení vnějšího okolního tlaku do 60 kPa.

6.4.7.12	Všechny ventily, kromě zařízení pro vyrovnávání tlaku, musí být provedeny s uzávěrem zamezujícím jakémukoliv úniku z ventilu.

6.4.7.13	Radiační stínění, které uzavírá součást kusu specifikovanou jako část kontejmentového sytému, musí být konstruováno tak, aby zabránilo neúmyslnému oddělení této součásti od stínění. Kde radiační stínění a taková součást tvoří oddělenou jednotku, musí být tato jednotka uzavíratelná spolehlivým uzavíracím zařízením, které je nezávislé na jakékoli jiné části obalu.

6.4.7.14	Kus musí být konstruován tak, aby, je-li je podroben zkouškám stanoveným v oddílu 6.4.15, zabránil:

(a)	ztrátě nebo rozptýlení radioaktivních obsahů; a

(b)	ztrátě účinnosti stínění, která by vedla ke zvýšení vnější dávkové intenzity o více než 20 % na jakémkoli místě vnějšího povrchu kusu.

6.4.7.15	Konstrukční typ kusu určeného pro kapalnou radioaktivní látku musí odpovídat ustanovení o úbytku obsahu a volného prostoru vlivem změn teploty obsahu, dynamických účinků a dynamik plnění.

Kus typu A určený pro kapaliny

6.4.7.16	Kus typu A konstruovaný pro kapaliny musí kromě uvedených požadavků navíc:

(a)	dostatečně splňovat podmínky uvedené v 6.4.7.14 výše, pokud kus byl podroben zkouškám uvedeným v oddílu 6.4.16; a

(b)	bud'

(i)	obsahovat dostatečně absorpčního materiálu schopného absorbovat dvojnásobek objemu kapalného obsahu. Takový absorpční materiál musí být vhodně umístěn co nejblíže ke kapalině pro případ jejího úniku; nebo

(ii)	být opatřen kontejmentovým systémem tvořeným primárními vnitřními a sekundárními vnějšími kontejmentovými částmi konstruovanými tak, aby zajistily zadržení kapalných obsahů uvnitř sekundárních vnějších kontejmentových částí, i když primární vnitřní části jsou netěsné.

Kus typu A určený pro plyny

6.4.7.17	Kus konstruovaný pro plyny musí zabránit ztrátě nebo rozptýlení radioaktivních obsahů, pokud kus byl podroben zkouškám uvedeným v oddílu 6.4.16. Kus typu A konstruovaný pro plyn tritium nebo pro vzácné plyny musí být vyňat z tohoto požadavku.

6.4.8	Požadavky na kusy typu B(U)

6.4.8.1	Kusy typu B(U) musí být konstruovány tak, aby splnily požadavky uvedené v oddílu 6.4.2 a v 6.4.7.2 až 6.4.7.15, kromě uvedených v 6.4.7.14 (a), a kromě toho požadavky uvedené v 6.4.8.2 až 6.4.8.15.

6.4.8.2	Kus musí být konstruován tak, aby při okolních podmínkách uvedených v 6.4.8.4 a 6.4.8.5 teplo vyvíjené uvnitř kusu jeho radioaktivním obsahem za normálních podmínek přepravy, jak jsou představovány zkouškami uvedenými v oddílu 6.4.15, nepříznivě neovlivnilo kus takovým způsobem, že by mohlo být negativně ovlivněno plnění relevantních požadavků na kontejment a stínění, jestliže byl ponechán bez dozoru po dobu jednoho týdne. Zvláštní pozornost musí být věnována účinkům tepla, které mohou:

(a)	změnit uspořádání, geometrický tvar nebo fyzikální stav radioaktivního obsahu nebo, pokud radioaktivní látka je uzavřena v plechovce nebo nádobě (např. zapouzdřené palivové články), způsobit, že se plechovka, nádoba nebo látka zdeformují nebo roztaví; nebo

(b)	zmenšit účinnost obalu vlivem různé tepelné roztažnosti nebo prasknutí nebo roztavení materiálu radiačního stínění; nebo

(c)	v kombinaci s vlhkostí zrychlit korozi.

6.4.8.3	Kus musí být konstruován tak, že při okolních podmínkách uvedených v 6.4.8.4 teplota přístupných povrchů kusu nesmí překročit 50 °C, ledaže je kus přepravován za výlučného použití.

6.4.8.4	Musí být uvažována okolní teplota 38 °C.

6.4.8.5	Musí se předpokládat, že podmínky slunečního ozáření jsou takové, jaké jsou uvedeny v tabulce 6.4.8.5.

Tabulka 6.4.8.5:	Údaje o ozáření	
Tvar a umístění povrchu	Ozáření po 12 hodin za den (W/m2)	
Ploché povrchy přepravované vodorovně:		
- základna	Žádné	
- jiné povrchy	800	
Ploché povrchy nepřepravované vodorovně:		
- každý povrch	200a	
Zakřivené povrchy	400a	

a	Alternativně může být použita sinusová funkce s přijatým absorpčním koeficientem a účinky možného odrazu od sousedních předmětů.

6.4.8.6	Kus, který je vybaven tepelnou ochranou za účelem splnění požadavků uvedených v 6.4.17.3, musí být tak konstruován, že taková ochrana zůstane účinnou, jestliže kus je podroben zkouškám uvedeným v oddílu 6.4.15 a v 6.4.17.2 (a) a (b) nebo 6.4.17.2 (b) a (c), jak je to vhodné. Jakákoli taková ochrana vnějšku kusu nesmí mít sníženou účinnost porušením povrchu protržením, proříznutím, smyknutím, otěrem nebo hrubou manipulací.

6.4.8.7	Kus musí být tak konstruován, že, pokud byl podroben:

(a)	zkouškám uvedeným v oddílu 6.4.15, omezil by ztrátu radioaktivních obsahů tak, aby nepřevýšila 10-6A2 za hodinu; a

(b)	zkouškám uvedeným v 6.4.17.1, 6.4.17.2 (b), 6.4.17.3 6.4.1.7.4 a zkouškám uvedeným v

(i)	6.4.17.2 (c), když kus má hmotnost nejvýše 500 kg a celkovou hustotu vypočtenou z vnějších rozměrů nejvýše 1000 kg/m3 a radioaktivní obsah větší než 1000 A2, ne však jako radioaktivní látka zvláštní formy; nebo

(ii)	6.4.17.2 (a) pro všechny jiné kusy

splnil by následující požadavky:

-	zachovat si dostatečné stínění zajišťující, že dávková intenzita ve vzdálenosti 1 m od povrchu kusu nepřekročí 10 mSv/h při maximálním radioaktivním obsahu, pro který byl kus konstruován; a

-	omezit celkovou ztrátu radioaktivního obsahu po dobu jednoho týdne nejvýše na 10 A2 pro krypton-85 a nejvýše na A2 pro všechny ostatní radionuklidy.

Jedná-li se o směsi různých radionuklidů, vztahují se na ně ustanovení uvedená v 2.2.7.7.2.4 až 2.2.7.7.2.6 kromě toho, že pro krypton-85 může být použita efektivní hodnota A2 (i) rovná 10 A2. V případě uvedeném v odstavci (a) výše hodnocení musí brát v úvahu meze vnější kontaminace uvedené v 4.1.9.1.2.

6.4.8.8	Kus pro radioaktivní obsah s aktivitou větší než 105 A2 musí být tak konstruován, aby, pokud byl podroben rozšířené zkoušce ponořením do vody uvedené v oddílu 6.4.18, nedošlo k porušení kontejmentového systému.

6.4.8.9	Splnění dovolených limitů uvolňování aktivity nesmí být závislé ani na filtrech, ani na strojním chladicím systému.

6.4.8.10	Kus nesmí být vybaven systémem pro vyrovnávání tlaku, který by dovolil únik radioaktivní látky do okolního prostředí za podmínek zkoušek uvedených v oddílech 6.4.15 a 6.4.17.

6.4.8.11	Kus musí být konstruován tak, aby při nejvyšším normálním provozním tlaku a při podrobení se zkouškám uvedeným v oddílech 6.4.15 a 6.4.17 úroveň napětí v kontejmentovém systému nepřekročila hodnoty, které by nepříznivě ovlivnily kus takovým způsobem, že by neplnil příslušné požadavky.

6.4.8.12	Kus nesmí mít nejvyšší normální provozní tlak převyšující přetlak 700 kPa.

6.4.8.13	Nejvyšší teplota jakéhokoli během přepravy snadno přístupného povrchu kusu nesmí překročit 85 °C bez izolace za okolních podmínek uvedených v 6.4.8.4. Kus musí být přepravován za podmínek výlučného použití, jak je uvedeno v 6.4.8.3, pokud nejvyšší teplota přesahuje 50 °C. Přitom je možno přihlédnout přepážkám nebo dělícím stěnám umístěným k ochraně osob, aniž by bylo nutné podrobit tyto přepážky nebo dělicí stěny zkoušce.

6.4.8.14	(Vyhrazeno)

6.4.8.15	Kus musí být konstruován pro teplotu okolního prostředí v rozsahu -40°C až +38°C.

6.4.9	Požadavky na kusy typu B(M)

6.4.9.1	Kusy typu B(M) musí splňovat požadavky na kusy typu B(M) uvedené v 6.4.8.1, kromě těch požadavků na kusy, které jsou přepravovány výhradně uvnitř dané země nebo výhradně mezi určitými zeměmi. Jiné podmínky, než které jsou uvedeny výše v 6.4.7.5, 6.4.8.4, 6.4.8.5 a 6.4.8.8. až 6.4.8.15 mohou být použity se schválením příslušných orgánů těchto zemí. Nicméně požadavky na kusy typu B(M) uvedené v 6.4.8.8 až 6.4.8.15 musí být splněny, jak je to jen prakticky možné.

6.4.9.2	Periodická ventilace kusů typu B(M) během přepravy může být dovolena za podmínky, že provozní kontroly ventilace jsou přijatelné pro všechny zainteresované příslušné orgány.

6.4.10	Požadavky na kusy typu C

6.4.10.1	Kusy typu C musí být konstruovány tak, aby splnily požadavky uvedené v 6.4.2 a v 6.4.7.2 až 6.4.7.15, kromě uvedených v 6.4.7.14 (a), a požadavky uvedené v 6.4.8.2 až 6.4.8.5, 6.4.8.9 až 6.4.8.15 a navíc v 6.4.10.2 až 6.4.10.4.

6.4.10.2	Kus musí být schopen splnit hodnotící kriteria, předepsaná pro zkoušky v 6.4.8.7(b) a 6.4.8.11 po tepelné zkoušce v prostředí, definovaném tepelnou vodivostí 0,33 W.m-1.K-1 a teplotou 38 °C v ustáleném stavu. Výchozí podmínky hodnocení musí vzít v úvahu, že jakákoli tepelná izolace kusu zůstává nedotčena, kus je používán při nejvyšším normálním provozním tlaku a okolní teplota je 38 °C.

6.4.10.3	Kus musí být konstruován tak že, pokud byl podroben při nejvyšším normálním provozním tlaku

(a)	zkouškám uvedeným v oddílu 6.4.15, omezil by ztrátu radioaktivních obsahů tak, aby nepřevýšila 10-6 A2 za hodinu; a

(b)	posloupností zkoušek v 6.4.20.1, splnil by následující požadavky:

(i)	zachovat si dostatečné stínění zajišťující, že dávková intenzita ve vzdálenosti 1 m od povrchu kusu nepřekročí 10 mSv/h při maximálním radioaktivním obsahu, pro který byl kus konstruován; a

(ii)	omezit celkovou ztrátu radioaktivního obsahu po dobu jednoho týdne nejvýše na 10 A2 pro krypton-85 a nejvýše na A2 pro všechny ostatní radionuklidy.

Jedná-li se o směsi různých radionuklidů, vztahují se na ně ustanovení uvedená v 2.2.7.7.2.4 až 2.2.7.7.2.6 kromě toho, že pro krypton-85 může být použita efektivní hodnota A2 (i) rovná 10 A2. V případě uvedeném v odstavci (a) výše hodnocení musí brát v úvahu meze vnější kontaminace uvedené v 4.1.9.1.2.

6.4.10.4	Kus musí být tak konstruován tak, aby nedošlo k porušení kontejmentového systému, pokud byl podroben rozšířené zkoušce ponořením do vody popsané v 6.4.18.

6.4.11	Požadavky na kusy obsahující štěpné látky

6.4.11.1	Štěpné látky musí být přepravovány tak, aby:

(a)	byl udržen podkritický stav za normálních a nehodových podmínek přepravy; zejména musí být uvažováno s následujícími nahodilostmi:

(i)	vniknutí vody do kusu nebo únik vody z kusu;

(ii)	ztráta účinnosti vložených neutronových absorbátorů nebo moderátorů;

(iii)	změna geometrického uspořádání obsahu buď uvnitř kusu nebo jako důsledek úniku z kusu;

(iv)	zmenšení prostoru uvnitř nebo mezi kusy;

(v)	ponoření kusů do vody nebo zasypání sněhem; a

(vi)	změny teploty; a

(b)	byly splněny požadavky:

(i)	uvedené v 6.4.7.2 pro štěpné látky obsažené v kusech;

(ii)	předepsané kdekoliv ADR, které se týkají radioaktivních vlastností štěpných látek; a

(iii)	uvedené v 6.4.11.3 až 6.4.11.12, s výjimkou vyňatých z platnosti podle 6.4.11.2.

6.4.11.2	Štěpná látka splňující jedno z ustanovení (a) až (d) tohoto odstavce je vyňata z požadavku být přepravována v kusech, které splňují požadavky uvedené v 6.4.11.3 až 6.4.11.12 jakož i jiné požadavky ADR, které se vztahují na štěpnou látku. Pouze jeden typ výjimky je dovolen pro zásilku.

(a)	Hmotnostní limit na zásilku je tento:

<1

kde X a Y jsou hmotnosti definované v tabulce 6.4.11.2, pokud buď:

(i)	každý jednotlivý kus obsahuje nejvýše 15 g štěpné látky; pro nezabalenou látku se tento hmotnostní limit vztahuje na zásilku přepravovanou v nebo na vozidle; nebo

(ii)	štěpná látka je homogenní vodní roztok nebo směs, kde poměr štěpných nuklidů k vodíku je menší než 5 % hmotnostních; nebo

(iii)	obsahuje nejvýše 5 g štěpné látky na každých 10 litrů objemu,

Ani berylium ani deuterium nesmí být obsaženo v množstvích přesahujících 0,1 % hmotnosti štěpné látky.

(b)	Uran obohacený uranem-235 na nejvýše 1 % hmotnostní a s celkovým obsahem plutonia a uranu-235 nepřesahujícím 1 % hmotnostní uranu-235, pokud taková štěpná látka rovnoměrně rozptýlena v obsahu. Kromě toho, pokud je-li uran-235 ve formě kovu, kysličníku nebo karbidu, nesmí být uspořádán ve tvaru mřížky;

(c)	Roztoky dusičnanu uranylu, které obsahují obohacený uran s nejvýše 2 hmotnostními uranu-235, s celkovým obsahem plutonia a uranu-233 nejvýše 0,002 % hmotnosti uranu-235 a s poměrem počtu atomů dusíku k počtu atomů uranu (N/U) nejméně 2;

(d)	Kusy obsahující jednotlivě celkovou hmotnost plutonia nejvýše 1 kg, z něhož nejvýše 20 % hmotnostních může tvořit plutonium-239, plutonium-241 nebo jakákoli kombinace těchto radionuklidů.

Tabulka 6.4.11.2:	Omezení hmotnosti zásilky pro vyjmutí z požadavků na kusy obsahující štěpnou látku

Štěpná látka	Hmotnost štěpné látky (g) smíšené s látkami mající průměrnou hustotu menší než nebo stejnou jako voda	Hmotnost štěpné látky (g) smíšené s látkami mající průměrnou hustotu větší než voda	
Uran -235(X)	400	290	
Jiná štěpná látka (Y)	250	180	

6.4.11.3	Kde chemická nebo fyzikální forma, izotopové složení, hmotnost nebo koncentrace, moderační poměr či hustota nebo geometrické uspořádání nejsou známy, hodnocení uvedená v 6.4.11.7 až 6.4,11.12 musí být provedena stejným způsobem jako se známými podmínkami a parametry těchto hodnocení s předpokladem, že každý parametr, který není znám, má hodnotu, která vede k maximální multiplikaci neutronů.

6.4.11.4	Pro ozářené jaderné palivo hodnocení uvedené v 6.4.11.7 až 6.4.11.12 musí být založeno na izotopovém složení, které průkazně poskytnou:

(a)	hodnoty maximální multiplikace neutronů během doby ozáření; nebo

(b)	konzervativní odhad multiplikace neutronů pro hodnocení kusu. Po ozáření, ale před odesláním, musí být provedena měření pro potvrzení konzervativnosti odhadu izotopového složení.

6.4.11.5	Obal po provedených zkouškách uvedených v oddílu 6.4.15 musí zabránit průniku krychle o hraně10 cm.

6.4.11.6	Kus musí být konstruován pro okolní teplotu v rozsahu - 40 °C až + 38 °C, pokud příslušný orgán nestanoví jinak v rozhodnutí o typovém schválení.

6.4.11.7	Pro samostatný kus musí být vzato v úvahu, že voda může proniknout dovnitř nebo ven ze všech prázdných prostorů kusu včetně těch uvnitř kontejmentového systému. Avšak jestliže konstrukce zahrnuje zvláštní prostředky, zabraňující takovému vnikání vody dovnitř nebo její unikání ven z určitých prázdných prostorů, dokonce i v případě chyby obsluhy, nemusí se pro tyto prázdné prostory takové vnikání nebo únik uvažovat. Zvláštní prostředky musí zahrnovat následující:

(a)	Vícenásobné vysoce účinné zábrany proti vodě, z nichž každá zůstává vodotěsná, pokud kus byl podroben zkouškám předepsaným v 6.4.11.12 (b), vysoký stupeň kontroly jakosti ve výrobě, údržbě a opravách obalů a zkoušky prokazující uzavření každého kusu před jeho odesláním; nebo

(b)	Pro kusy obsahující pouze hexafluorid uranu:

(i)	kusy, kde po zkouškách předepsaných v 6.4.11.12 (b) není žádný fyzický styk mezi ventilem a jakoukoli částí obalu jinou než jeho původní bod připojení a kde kromě toho po provedení zkoušky předepsané v 6.4.17.3 ventily zůstávají nepropustné; a

(ii)	vysoký stupeň kontroly jakosti ve výrobě, údržbě a opravách obalů spojený se zkouškami prokazujícími uzavření každého kusu před každým odesláním.

6.4.11.8	Musí být vzato v úvahu a zhodnoceno, že dochází k odrazu způsobenému nejméně 20 cm vrstvou vody nebo většímu, jež může být dodatečně způsoben obklopujícím materiálem obalu. Avšak pokud může být prokázáno, že omezující systém zůstává uvnitř obalu po zkouškách předepsaných v 6.4.11.12 (b), může být v 6.4.11.9 (c) uvažován odraz blízkou vrstvou vody nejméně 20 cm silnou.

6.4.11.9	Kus musí být podkritický za předpokladů uvedených v 6.4.11.7 a 6.4.11.8, které vyúsťují v maximálním multiplikaci neutronů při podmínkách odpovídajících:

(a)	běžným podmínkám přepravy (bez nehod);

(b)	zkouškám uvedeným v 6.4.11.11 (b);

(c)	zkouškám uvedeným v 6.4.11.12 (b).

6.4.11.10	(Vyhrazeno)

6.4.11.11	Pro normální podmínky přepravy musí být odvozen počet „N" tak, že soubor pětkrát „N" kusů zůstane v podkritickém stavu pro podmínky způsobující maximální multiplikaci neutronů shodné s následujícími:

(a)	nic nesmí být mezi kusy a soubor kusů musí být vystaven odrazu ze všech stran nejméně 20 cm vrstvou vody; a

(b)	stav kusů musí být odpovídat výpočtem stanovené nebo skutečné podmínce, že byly podrobeny zkouškám uvedeným v oddílu 6.4.15.

6.4.11.12	Pro nehodové podmínky musí být odvozen počet „N" tak, že soubor dvakrát „N" kusů zůstane v podkritickém stavu pro podmínky způsobující maximální multiplikaci neutronů shodné s následujícími:

(a)	vodíková moderace mezi kusy a soubor kusů je vystaven na všech stranách odrazu nejméně 20 cm vrstvy vody; a

(b)	zkoušky uvedené v oddílu 6.4.15 následované jakýmikoli z dále uvedených, které jsou více omezující:

(i)	zkoušky uvedené v 6.4.17.2 (b) a uvedené buď v 6.4.17.2 (c) pro kusy s hmotností nejvýše 500 kg a celkovou hustotou nejvýše 1000 kg/m3 stanovené z vnějších rozměrů, nebo uvedené v 6.4.17.2 (a) pro všechny jiné kusy; následované zkouškou uvedenou v 6.4.17.3 a zakončenou zkouškami uvedenými v 6.4.19.1 až 6.4.19.3; nebo

(ii)	zkoušky uvedené v 6.4.17.4; a

(c)	kde jakákoli část štěpné látky uniká z kontejmentového systému po zkoušce uvedené v 6.4.11.12 (b), musí se předpokládat, že štěpná látka uniká z každého kusu v souboru a že všechny štěpné látky budou v takovém uspořádání a za takové moderace, které mají za následek maximální multiplikaci neutronů při odrazu blízkou vrstvou vody nejméně 20 cm silnou.

6.4.12	Zkušební postupy a důkaz shodnosti

6.4.12.1	Důkaz shodnosti provedení s normami požadovanými v 2.2.7.3.3, 2.2.7.3.4, 2.2.7.4.1, 2.2.7.4.2 a 6.4.2 až 6.4.11 musí být proveden jakoukoli metodou níže uvedenou nebo jejich kombinací:

(a)	Provedení zkoušek se vzorky představující látku LSA-III nebo radioaktivní látku zvláštní formy nebo s prototypy nebo vzorky obalu, kde obsah vzorku nebo obalu pro zkoušky musí simulovat co nejpřesněji, jak je to jen prakticky možné, očekávaný rozsah radioaktivních obsahů a vzorky nebo obaly, které mají být zkoušeny, musí být připraveny tak, jak budou předány k přepravě;

(b)	Odkaz na předchozí uspokojivé důkazy dostatečně podobné povahy;

(c)	Provedení zkoušek s modely vhodného měřítka s vlastnostmi, které jsou významné z hlediska tohoto zkoumání, pokud inženýrská praxe prokázala, že výsledky takových zkoušek jsou přijatelné pro konstrukční účely. Pokud je použit model v měřítku, musí být vzata v úvahu potřeba úpravy určitých zkušebních parametrů, jako je průměr průrazové tyčky nebo tlakové zatížení.

(d)	Výpočet nebo zdůvodněný důkaz, pokud výpočetní metody a parametry jsou všeobecně považovány za spolehlivé nebo konzervativní.

6.4.12.2	Po provedení zkoušek vzorku nebo prototypu musí být použity vhodné metody hodnocení pro potvrzení toho, že požadavky na zkušební postupy byly splněny v souladu s normami na provedení a přijatelnost předepsanými v 2.2.7.3.3, 2.2.7.3.4, 2.2.7.4.1, 2.2.7.4.2 a 6.4.2 až 6.4.11.

6.4.12.3	Všechny vzorky musí být zkontrolovány před zkoušením, aby byly zjištěny a zaznamenány vady a poškození včetně těchto:

(a)	odchylky od konstrukčního typu;

(b)	výrobní vady;

(c)	koroze nebo jiné zhoršení; a

(d)	deformace.

Kontejmentový systém musí být zřetelně specifikován. Vnější charakteristiky vzorku musí být zřetelně identifikovány tak, aby bylo možno jednoduše a zřetelně provést odkaz na jakékoli části vzorku.

6.4.13	Zkoušení celistvosti kontejmentového systému a stínění a zhodnocení podkritičnosti

Po každé z relevantních zkoušek uvedených v oddílech 6.4.15 až 6.4.21:

(a)	musí být zjištěny a zaznamenány vady a poškození;

(b)	musí být stanoveno, zda celistvost kontejmentového systému a stínění zůstaly zachovány v rozsahu požadovaném v oddílech 6.4.2 až 6.4.11 pro zkoušený kus; a

(c)	pro kusy obsahující štěpnou látku musí být zjištěno, zda jsou splněny předpoklady a podmínky použité v hodnoceních požadovaných v 6.4.11.1 až 6.4.11.12 pro jeden nebo více kusů.

6,4.14	Terč pro zkoušky pádem

Terč pro zkoušky pádem specifikovaný v 2.2.7.4.5 a), 6.4.15.4, 6.4.16 a), 6.4.17.2 musí mít plochý vodorovný povrch takového charakteru, aby jakékoli zvýšení jeho odolnosti proti změně polohy nebo deformaci úderem vzorku nezvýšilo významně poškození vzorku.

6.4.15	Zkoušky pro prokázání schopnosti odolat normálním podmínkám přepravy

6.4.15.1	Zkoušky jsou: zkouška postřikem vodou, zkouška volným pádem, zkouška tlakovým zatížením a zkouška průrazem. Vzorky kusu musí být podrobeny zkoušce volným pádem, zkoušce tlakovým zatížením a zkoušce průrazem, kterým v každém případě předchází zkouška postřikem vodou. Jeden vzorek může být použit pro všechny zkoušky, pokud požadavky uvedené v 6.4.15.2 jsou splněny.

6.4.15.2	Časový interval mezi ukončením zkoušky postřikem vodou a následující zkouškou musí být takový, aby voda prosákla v maximální míře bez patrného sušení vnějšku vzorku. Nejeví-li se zřejmý opak, tento interval musí trvat dvě hodiny, pokud postřik vodou je směrován současně ze čtyř směrů. Avšak žádný časový interval nesmí uplynout, jestliže postřik vodou je směrován z každého ze čtyř směrů následně.

6.1.15.3	Zkouška postřikem vodou: Vzorek musí být podroben zkoušce postřikem vodou, která simuluje jeho vystavení dešti o srážkové intenzitě přibližně odpovídající hodnotě 5 cm za hodinu po dobu nejméně jedné hodiny.

6.4.15.4	Zkouška volným pádem: Vzorek musí padat na plochu terče tak, aby došlo k jeho maximálnímu poškození z hlediska jeho zkoušených bezpečnostních vlastností.
(a)	Výška pádu měřená od nejnižšího bodu vzorku k hornímu povrchu terče nesmí být menší než vzdálenost uvedená v tabulce 6.4.15.4 pro příslušnou hmotnost. Terč musí být takový, jaký je uveden v oddílu 6.4.14;

(b)	Pro pravoúhlé lepenkové nebo dřevěné kusy s hmotností nejvýše 50 kg jednotlivý vzorek musí být podroben volnému pádu na každý roh z výšky 0,3 m;

(c)	Pro lepenkové kusy válcovitého tvaru s hmotností nepřevyšující 100 kg jednotlivý vzorek musí být podroben volnému pádu na každou čtvrtinu každé hrany z výšky 0,3 m.

Tabulka 6.4.15.4:	Výška volného pádu při zkoušení kusů pro normální podmínky přepravy

Hmotnost kusu (kg)	Výška volného pádu (m)	
Hmotnost kusu < 5000	1.2	
5000 < Hmotnost kusu < 10000	0.9	
10000 < Hmotnost kusu < 15000	0.6	
15000 < Hmotnost kusu	0.3	

6.4.15.5	Zkouška tlakovým zatížením: Pokud tvar obalu nezabraňuje účinně stohování, vzorek musí být podroben po dobu 24 hodin tlakovému zatížení rovnému z dále uvedených, které je větší:

(a)	rovnému pětinásobku hmotnosti zkoušeného kusu; a

(b)	rovnému tlaku 13 kPa násobenému půdorysnou plochou kusu.

Zatížení musí být rovnoměrně vystaveny dvě protilehlé strany vzorku, z nichž jedna musí být základna, na které kus zůstává normálně uložen.

6.4.15.6	Zkouška průrazem: Vzorek musí být uložen na tvrdý, plochý, vodorovný povrch, který se nebude znatelně pohybovat po dobu provádění zkoušky.

(a)	Tyčka o průměru 3,2 cm s půlkulovým koncem a hmotností 6 kg musí být spuštěna a přímo dopadnout svou podélnou osou svisle na střed nejslabší části vzorku tak, že, pokud pronikne dostatečně daleko, narazí na kontejmentový systém. Tyčka se nesmí znatelně deformovat při provádění zkoušky;

(b)	Výška pádu tyčky měřená od jejího nejnižšího konce k předpokládanému bodu nárazu na horní povrch vzorku musí být 1m.

6.4.16	Dodatečné zkoušky kusů typu A konstruované pro kapaliny a plyny

Jeden vzorek nebo další vzorky musí být podrobeny každé z následujících zkoušek, pokud nemůže být prokázáno, že jedna zkouška je pro dotyčný vzorek náročnější, než druhá, ve kterémžto případě jeden vzorek musí být podroben té náročnější zkoušce.

(a)	Zkouška volným pádem: Vzorek musí být spuštěn na plochu terče tak, aby došlo k jeho maximálnímu poškození z hlediska kontejmentového systému. Výška pádu měřená od nejnižší části vzorku k hornímu povrchu plochy terče musí být 9 m. Terč musí být takový, jak je definován v oddílu 6.4.14;

(b)	Zkouška průrazem: Vzorek musí být podroben zkoušce uvedené v 6.4.15.6, s tím, že výška pádu musí být zvýšena na 1,7 m z 1 m uvedené v 6.4.15.6 (b).

6.4.17	Zkoušky pro prokázání schopnosti odolat nehodovým podmínkám při přepravě

6.4.17.1	Jeden vzorek musí být podroben společným účinkům zkoušek uvedeným v 6.4.17.2 a 6.4.17.3 v tomto pořadí. Po provedení těchto zkoušek musí být buď tento vzorek nebo další vzorek podroben účinku(ům) zkoušky(ek) ponoření do vody, jak je uvedeno v 6.4.17.4 a pokud je to vhodné, v 6.4.18.

6.4.17.2	Mechanická zkouška: Mechanickou zkoušku tvoří tři různé zkoušky pádem. Každý vzorek musí být podroben vhodným pádům uvedeným v 6.4.8.7 nebo 6.4.11.12. Pořadí, ve kterém je vzorek podrobován pádům, musí být takové, že po dokončení mechanické zkoušky vzorek musí utrpět poškození vedoucí k maximálnímu poškození při tepelné zkoušce, která následuje.

(a)	Pro pád I, vzorek musí padat na plochu terče tak, aby utrpěl maximální poškození a výška pádu měřená od nejnižšího bodu vzorku k hornímu povrchu plochy terče musí být 9 m. Terč musí být takový, jak je definován v oddílu 6.4.14;

(b)	Pro pád II, vzorek musí být spuštěn tak, aby utrpěl maximální poškození tyčí pevně připevněnou kolmo na plochu terče. Výška pádu měřená od předpokládaného bodu nárazu vzorku na horní povrch tyčky musí být 1 m. Tyč musí být z pevné měkké oceli kruhového průřezu, průměru 15,0 ± 0,5 cm a délky 20 cm, ledaže by delší tyč způsobila větší poškození. V tomto případě může být použita tyč dostatečné délky způsobující maximální poškození. Horní konec tyče musí být plochý a vodorovný s hranami zaoblenými o poloměru nejvýše 6 mm. Terč, ke kterému je tyč připevněna, musí být takový, jak je popsán v oddílu 6.4.14;

(c)	Pro pád III, musí být vzorek podroben dynamické zkoušce drcením umístěním vzorku na plochu terče tak, aby utrpěl maximální poškození pádem hmotnosti 500 kg na vzorek z výšky 9 m. Padající sondu musí tvořit pevná deska z měkké oceli 1 m x 1 m a musí dopadnout ve vodorovné poloze. Výška pádu musí být měřena od spodní strany desky k nejvyššímu bodu vzorku. Terč, na kterém vzorek zůstává, musí být takový, jak je definován v oddílu 6.4.14.

6.4.17.3	Tepelná zkouška: Vzorek musí být v tepelné rovnováze v podmínkách okolní teploty 38 °C odpovídající podmínkám slunečního ozáření uvedeným v tabulce 6.4.8.5 a maximálnímu projektovanému vývinu vnitřního tepla uvnitř kusu z radioaktivních obsahů. Alternativně je dovoleno, aby jakýkoli z těchto parametrů měl různé hodnoty před a během zkoušky, pokud na ně je vzat zřetel v následných hodnoceních odezvy kusu.

Tepelnou zkoušku musí tvořit:

(a)	Vystavení vzorku pod dobu 30 minut tepelnému prostředí, které zajišťuje tepelný tok nejméně rovnocenný tepelnému toku hořícího uhlovodíkového paliva se vzduchem v dostatečně stabilních okolních podmínkách dosahujícího průměrný koeficient emise 0,9 a průměrnou teplotu nejméně 800 °C, plně obklopující vzorek s povrchem majícím absorpční koeficient 0,8 nebo hodnotu, kterou kus prokazatelně může mít, jestliže je vystaven uvedenému ohni, následovanému,

(b)	Vystavení vzorku okolní teplotě 38 °C odpovídající podmínkám slunečního ozáření uvedeným v tabulce 6.4.8.5 a maximálnímu projektovanému vývinu vnitřního tepla uvnitř kusu z radioaktivních obsahů po dostatečnou dobu pro zajištění, že teploty ve vzorku jsou všude klesající a/nebo blížící se podmínkám prvotního stálého stavu. Alternativně je dovoleno, aby jakýkoli z těchto parametrů měl různé hodnoty po přerušení zahřívání, pokud na ně je vzat zřetel v následných hodnoceních odezvy kusu.

V průběhu zkoušky a po zkoušce vzorek nesmí být uměle ochlazován a jakékoli hoření materiálů vzorku musí být ponecháno přirozenému průběhu.

6.4.17.4	Zkouška ponořením do vody: Vzorek musí být ponořen pod hladinu vody nejméně 15 m po dobu nejméně osm hodin v poloze, která povede k maximálnímu poškození. Pro účely důkazu musí se za splnění těchto podmínek považovat vnější přetlak 150 kPa.

6.4.18	Rozšířená zkouška ponořením do vody pro kusy typu B(U) a typu B(M) obsahující výše než 105 A2

Rozšířená zkouška ponořením do vody: Vzorek musí být ponořen pod hladinu vody nejméně 200 m po dobu nejméně jedné hodiny. Pra účely důkazu musí se za splnění těchto podmínek považovat vnější přetlak 2 MPa.

6.4.19	Zkouška úniku vody pro kus obsahující štěpnou látku

6.4.19.1	Kusy, pro které bylo oceněno pro účely hodnocení podle 6.4.11.7 až 6.4.11.12 vniknutí nebo únik vody v rozsahu, který má za následek nejvyšší reaktivitu , jsou vyjmuty z této zkoušky.

6.4.19.2	Vzorek, před podrobením se zkoušce vniknutí anebo úniku vody uvedené níže, musí být podroben zkouškám uvedeným v 6.4.17.2 (b) a buď 6.4.17.2 (a) nebo (c), jak je požadováno v 6.4.11.12, a zkoušce uvedené v 6.4.17.3.

6.4.19.3	Vzorek musí být ponořen pod hladinu vody nejméně 0,9 m po dobu nejméně 8 hodin v poloze, ve které se předpokládá největší vniknutí anebo únik.

6.4.20	Zkoušky pro kusy typu C

6.4.20.1	Vzorky musí být v uvedeném pořadí podrobeny účinkům každé z následujících zkoušek:

(a)	Zkoušky popsané v 6.4.17.2(a), 6.4.17.2(c), 6.4.20.2 a 6.4.20.3; a

(b)	Zkouška popsaná v 6.4.20.4.

Pro posloupnost zkoušek dle (a) a (b) je povoleno používat zvláštní vzorky.

6.4.20.2	Zkouška průrazem/roztržením: Vzorek musí být podroben ničivému účinku sondy ze střední oceli. Orientace sondy vůči povrchu vzorku musí být taková, aby na konci pořadí zkoušek popsaných v 6.4.20.1 (a) způsobila maximální poškození vzorku.

(a)	Vzorek reprezentující kus o hmotnosti menší než 250 kg, musí být umístěn na terč a vystaven pádu sondy o hmotnosti 250 kg, padající z výše 3 m nad zamýšleným bodem dopadu. Sonda pro tuto zkoušku musí být válcová tyč o průměru 20 cm s koncem (který bude narážet na vzorek) ve tvaru komolého kužele s následujícími rozměry: 30 cm výška a 2,5 cm průměr koncové části. Terč, ke kterému je vzorek připevněn musí odpovídat popisu v 6.4.14.

(b)	Pro kusy o hmotnosti větší než 250 kg musí být upevněna na terč sonda a vzorek padá na sondu. Výška pádu, měřená od bodu dopadu k vnějšímu povrchu sondy musí činit 3 m. Pro tuto zkoušku musí mít sonda stejný tvar a rozměry jako je popsáno v (a) výše, s výjimkou toho, když by větší délka a hmotnost sondy mohla přivodit větší poškození vzorku. Terč, ke kterému je tyč připevněna musí odpovídat popisu v 6.4.14.

6.4.20.3	Rozšířená tepelná zkouška: Podmínky pro tuto zkoušku musí být stejné jako podmínky popsané v 6.4.17.3, s výjimkou toho, že vystavení teplu musí trvat 60 minut.

6.4.20.4	Nárazová zkouška: Vzorek musí být podroben nárazu na terč rychlostí ne menší než 90 m/s, a to tak orientován, aby utrpěl maximální poškození. Terč musí odpovídat popisu v 6.4.14.

6.4.21	Prohlídky obalů konstruovaných pro obsah 0,1 kg nebo více hexafluoridu uranu

6.4.21.1	Každý vyrobený obal a jeho provozní a konstrukční výstroj musí být podroben buď společně nebo každá tato část zvlášť první prohlídce před uvedením do provozu a následně periodicky. Tyto prohlídky musí být prováděny a osvědčovány po dohodě s příslušným orgánem.

6.4.21.2	První prohlídku musí tvořit kontrola konstrukčních charakteristik, zkouška pevnosti, zkouška těsnosti, zkouška vnitřního objemu vodou a kontrola správného provozu provozní výstroje.

6.4.21.3	Periodické prohlídky musí tvořit vizuální prohlídka, zkouška pevnosti, zkouška těsnosti a kontrola správného provozu provozní výstroje. Nejdelší lhůty pro periodické prohlídky musí být pět let. Obaly, které nebyly podrobeny prohlídce v průběhu pětileté lhůty, musí být zkoušeny před přepravou podle programu schváleného příslušným orgánem. Tyto obaly nesmí být znovu plněny před dokončením plného programu periodických prohlídek.

6.4.21.4	Kontrola konstrukčních charakteristik musí prokázat shodu se specifikacemi konstrukčního typu a výrobním programem.

6.4.21.5	Pro první zkoušku pevnosti obaly konstruované pro obsah 0,1 kg nebo více hexaflouridu uranu musí být zkoušeny hydraulicky vnitřním tlakem nejméně 1,38 MPa (13,8 bar), ale pokud je zkušební tlak menší 2,76 MPa (27,6 bar), typové schválení musí být vícestranné. Pro opětovné zkoušení obalů smí být podkladem jakékoli jiné rovnocenné nedestruktivní zkoušení, za podmínky vícestranného schválení.

6.4.21.6	Zkouška těsnosti musí být provedena v souladu s postupem, který je schopen měřit úniky z kontejmentového systému s citlivostí 0,1 Pa.l/s (10-6 bar/s).

6.4.21.7	Zkouška vnitřního objemu vodou se provádí s přesností ±0,25 % při referenční teplotě 15 °C. Obsah musí být uveden na štítku popsaném v 6.4.21.8.

6.4.21.8	Štítek vyrobený z nekorodujícího kovu musí být trvale upevněn na každý obal na snadno přístupném místě. Způsob upevnění štítku nesmí snižovat pevnost obalu. Na štítku musí být vyznačeny vyražením nebo jakýmkoli jiným rovnocenným způsobem nejméně tyto údaje:

-	Identifikační označení rozhodnutí o typovém schválení;

-	Sériové číslo výrobce;

-	Nejvyšší provozní tlak (přetlak);

-	Zkušební tlak (přetlak);

-	Obsah: hexafluorid uranu;

-	Vnitřní objem v litrech;

-	Nejvyšší dovolená hmotnost náplně hexafluoridu uranu;

-	Hmotnost obalu;

-	Datum (měsíc, rok) první zkoušky a poslední periodické zkoušky;

-	Razítko znalce, který provedl zkoušky.

6.4.22	Typové schválení kusu a materiálů

6.4.22.1	Typové schválení kusů obsahujících 0,1 kg nebo více hexafluoridu uranu vyžaduje, aby:

(a)	Každý konstrukční typ, který splňuje požadavky uvedené v 6.4.6.4, byl vícestranně schválen;

(b)	Po 31. prosinci 2003 každý konstrukční typ, který splňuje požadavky uvedené v 6.4.61 až 6.4.6.3, musí být jednostranně schválen příslušným orgánem země původu konstrukčního typu.

6.4.22.2	Každý konstrukční typ kusu typu B(U) a kusu typu C vyžaduje jednostranné schválení, kromě:

(a)	konstrukčního typu kusu pro štěpnou látku, který je též uveden v 6.4.22.4, 6.4.23.7 a 5.1.5.3.1, vyžadující vícestranné schválení; a

(b)	konstrukční typ kusu typu B(U) pro radioaktivní látku s malou rozptýlitelností vyžadující vícestranné schválení.

6.4.22.3	Každý konstrukční typ kusu typu B(U), včetně těch pro štěpnou látku, které jsou též předmětem požadavků uvedených v 6.4.22.4 a 5.1.5.3.1, a těch pro radioaktivní látku s malou rozptýlitelností vyžaduje vícestranné schválení.

6.4.22,4	Každý konstrukční typ kusu pro štěpnou látku, která není vyjmuta podle 6.4.11.2 z požadavků, které se vztahují zvlášť na kusy obsahující štěpnou látku, vyžaduje vícestranné schválení.

6.4.22.5	Konstrukční typ radioaktivní látky zvláštní formy vyžaduje jednostranné schválení. Konstrukční typ pro radioaktivní látku s malou rozptýlitelností vyžaduje vícestranné schválení (viz též 6.4.25.8).

6.4.22.6	Jakýkoli konstrukční typ, který vyžaduje jednostranné schválení země původu, která je smluvní stranou dohody ADR, musí být typově schválen příslušným orgánem této země; jestliže země, kde byl kus zkonstruován není smluvní stranou dohody ADR, přeprava je možná pouze za těchto podmínek:

(a)	rozhodnutí nebo osvědčení o typovém schválení bylo dodáno touto zemí, dokazující, že kus splňuje technické požadavky ADR a že toto rozhodnutí nebo osvědčení je společně podepsáno příslušným orgánem první smluvní strany ADR, do které zásilka vstoupí;

(b)	jestliže nebylo žádné osvědčení a žádné typové schválení konstrukčního typu kusu smluvní straně ADR dodáno, konstrukční typ kusu je typově schválen příslušným orgánem první smluvní strany ADR, do které zásilka vstoupí.

6.4.22.7	Pro konstrukční typy typově schválené podle přechodných ustanovení viz oddíl 1.6.1.

6.4.23	Žádosti a povolování přepravy radioaktivní látky

6.4.23.1	(Vyhrazeno)

6.4.23.2	Žádost o povolení přepravy musí obsahovat:

(a)	Dobu týkající se přepravy, na kterou se povolení požaduje;

(b)	Skutečný radioaktivní obsah, očekávané způsoby přepravy, typ vozidla a pravděpodobná nebo navrhovaná trasa; a

(c)	Podrobnosti, jak budou uvedeny v účinnost preventivní a administrativní nebo provozní opatření uvedené v rozhodnutích o typovém schválení kusu vydaných podle 5.1.5.3.1.

6.4.23.3	Žádost o povolení přepravy za zvláštních podmínek musí obsahovat všechny údaje nezbytné pro uspokojení požadavku příslušného orgánu, že celková úroveň bezpečnosti při přepravě je nejméně rovnocenná úrovni, které by bylo dosaženo, kdyby všechny příslušné požadavky ADR byly splněny.

Žádost musí též obsahovat:

(a)	Prohlášení o důvodech, proč zásilka nemůže být v plném souladu s příslušnými požadavky ADR; a

(b)	Výčet zvláštních opatřeních nebo zvláštních administrativních nebo provozních opatřeních, která mají být použita během přepravy, aby se tak kompenzovaly nedostatky při plnění příslušných požadavků ADR.

6.4.23.4	Žádost o typové schválení kusu typu B(U) nebo typu C musí obsahovat:

(a)	Podrobný popis navrhovaného radioaktivního obsahu s odkazem na jeho fyzikální a chemický stav a povahu vyzařovaného záření;

(b)	Podrobný popis konstrukčního typu, včetně kompletních technických výkresů a přehledů materiálů a výrobních metod;

(c)	Zpráva o zkouškách, které byly provedeny a jejich výsledky nebo důkaz založený na výpočtových metodách nebo jiný důkaz, že konstrukční typ splňuje příslušné požadavky;

(d)	Navrhované pokyny pro provoz a údržbu při používání obalu;

(e)	Jestliže kus je konstruován pro nejvyšší normální provozní tlak překračující 100 kPa, specifikace materiálů pro výrobu kontejmentového systému, vzorky, které se mají použít, a zkoušky, které se mají provést;

(f)	Pokud navrhovaný radioaktivní obsah je ozářené palivo, popis a zdůvodnění předpokladů v bezpečnostní analýze vztahující se k charakteristikám paliva a popis opatření před odesláním vyžadovaných v 6.4.11.4 (b);

(g)	Zvláštní ustanovení o umísťování pro přepravu, nezbytná pro zajištění bezpečného odvodu tepla z kusu beroucí v úvahu použité různé druhy přepravy a typ vozidla nebo kontejneru;

(h)	Reprodukovatelné vyobrazení ne větší než 21 cm x 30 cm ilustrující provedení kusu; a

(i)	Specifikaci vhodného programu zajištění kvality požadovaného v 1.7.3.

6.4.23.5	Žádost o typové schválení kusu typu B(M) musí obsahovat kromě informací, požadovaných pro typové schválení kusu v 6.4.23.4 pro kusy typu (B(U):

(a)	Seznam požadavků uvedených v 6.4.7.5, 6.4.8.4, 6.4.8.5 a 6.4.8.8 až 6.4.8.15, kterým kus nevyhovuje;

(b)	Navrhovaná dodatečná provozní opatření, která mají být provedena během přepravy pravidelně neprováděná podle této přílohy, ale která jsou nezbytná pro zajištění bezpečnosti kusu nebo která kompenzují nesplněné požadavky uvedené v odstavci (a) výše;

(c)	Výčet jakýchkoli omezení způsobu přepravy a jakýchkoli zvláštních postupů nakládky, přepravy, vykládky nebo manipulace; a

(d)	Rozsah okolních podmínek (teplota, sluneční záření), které jsou očekávány během přepravy a které byly vzaty v úvahu při projektování konstrukčního typu.

6.4.23.6	Žádost o typové schválení kusů obsahujících 0,1 kg nebo více hexafluoridu uranu musí obsahovat všechny údaje potřebné k dokázání příslušnému orgánu, že konstrukční typ splňuje příslušné požadavky uvedené v 6.4.6.1, a popis vhodného programu zajištění jakosti, jak se požaduje v oddílu 1.7.3.

6.4.23.7	Žádost o typové schválení kusu pro štěpné látky musí obsahovat všechny údaje k dokázání příslušnému orgánu, že konstrukční typ splňuje příslušné požadavky uvedené v 6.4.11.1 a popis vhodného programu zajištění jakosti, jak se požaduje v oddílu 1.7.3.

6.4.23.8	Žádost o typové schválení radioaktivní látky zvláštní formy a radioaktivní látky s malou rozptýlitelností musí obsahovat:

(a)	Podrobný popis radioaktivní látky nebo, pokud je v pouzdru, obsahu; musí být uveden zejména odkaz jak na fyzikální tak i chemický stav;

(b)	Podrobný popis konstrukčního typu použitého pouzdra;

(c)	Zpráva o provedených zkouškách a jejich výsledcích nebo důkaz na základě výpočtových metod ukazující, že radioaktivní látka je schopna vyhovět předepsaným zkouškám nebo jiný důkaz, že radioaktivní látka zvláštní formy nebo radioaktivní látka s malou rozptýlitelností splňuje příslušné požadavky ADR;

(d)	Popis programu zajištění jakosti, jak se požaduje v oddílu 1.7.3.

(e)	Navrhovaná opatření, která se mají provést před odesláním zásilky s radioaktivní látkou zvláštní formy nebo radioaktivní látky s malou rozptýlitelností.

6.4.23.9	Každé rozhodnutí o typovém schválení nebo o povolení vydané příslušným orgánem musí být označeno identifikační značkou. Identifikační značka musí být následujícího všeobecného typu:

VRI/Číslo/Kód typu

(a)	Kromě uvedeného v 6.4.23.10 (b), VRI představuje mezinárodní rozlišovací značku vozidla země vydávající rozhodnutí nebo osvědčení 11;

(b)	Číslo musí být přiděleno příslušným orgánem a musí být jednoznačné a specifické se zřetelem ke konstrukčnímu typu nebo přepravě. Identifikační značka povolení přepravy musí být jednoznačně ve vztahu k identifikační značce o typovém schválení;

(c)	Následující kódy typu musí být použity v uvedeném pořadí pro označení typů vydaných rozhodnutí o typovém schválení nebo povolení přepravy:

AF	Konstrukční typ kusu Typ A pro štěpnou látku
B(U)	Konstrukční typ kusu Typ B(U) [B(U) F pro štěpnou látku]
C	Konstrukční typ kusu Typ C (CF pro štěpnou látku]
IF	Konstrukční typ průmyslového kusu pro štěpnou látku
S	Radioaktivní látka zvláštní formy
LD	Radioaktivní látka s malou rozptýlitelností
T	Přeprava
X	Zvláštní podmínky

V případě konstrukčních typů kusu obsahujících hexaflourid uranu, který není štěpnou látkou nebo je vyjmutou štěpnou látkou, a na který se žádný z výše uvedených kódů nevztahuje, pak se musí použít následující typy kódů:

H(U)	Jednostranné schválení
H(M)	Mnohostranné schválení

(d)	Rozhodnutí o typovém schválení kusu a radioaktivní látky zvláštní formy, kromě vydaných podle přechodných ustanovení pro obaly uvedených v 1.6.5.2 až 1.6.5.4, a rozhodnutí o typovém schválení radioaktivní látky s malou rozptýlitelností, musí být ke kódu připojeny symboly „-96".
___________
11	Viz Vídeňská úmluva o silničním provozu (1968).

6.4.23.10	Tyto kódy typu musí být uvedeny takto:

(a)	Každé rozhodnutí a každý kus musí být označeny příslušnou identifikační značkou obsahující symboly předepsané v 6.4.23.9 a), b), c) a d) výše, kromě toho, že za druhou závorkou musí být kusy opatřeny pouze příslušným kódem typu, případně včetně symbolu „-96", tj., že „T" nebo „X" se nesmějí uvádět v identifikačním nápisu na kusu. Kde rozhodnutí o typovém schválení a povolení přepravy jsou kombinována, příslušné kódy typu není třeba opakovat. Například:

A/132/B(M)F-96:A	Konstrukční typ kusu typu B(M) schválený pro štěpnou látku, vyžadující mnohostranné schválení, pro který příslušný orgán Rakouska přidělil číslo konstrukčního typu 132 (pro označení kusu i pro rozhodnutí o typovém schválení);

A/132B(M)F-96T	Povolení přepravy vydané pro kus označený identifikační značkou uvedenou výše (pro označení pouze na rozhodnutí);

A/137/X:	Povolení přepravy za zvláštních podmínek, vydané příslušným orgánem Rakouska, kterému bylo přiděleno číslo 137 (pro označení pouze na rozhodnutí);

A/139/IF-96:	Typové schválení průmyslového kusu pro štěpnou látku vydané příslušným orgánem Rakouska, kterému bylo přiděleno číslo 139 (pro označení kusu i rozhodnutí o typovém schválení kusu); a

A/145/H(U)-96:	Typové schválení kusu obsahujícího hexafluorid uranu, který je vyjmutou štěpnou látkou, vydané příslušným orgánem Rakouska, kterému bylo přiděleno číslo 145 (pro označení kusu i rozhodnutí o typovém schválení kusu);

(b)	Pokud je mnohostranné schválení provedeno validací podle 6.4.23.16, musí být použita pouze identifikační značka vydaná zemí původu konstrukčního typu nebo odeslání. Pokud je mnohostranné schválení provedeno vydáním rozhodnutí nebo osvědčení následnými zeměmi, musí být označeno příslušnou identifikační značkou a kus, jehož konstrukční typ byl takto schválen, musí být označen všemi příslušnými identifikačními značkami.

Například:

A/132/B(M)F-96
CH/28/B(M)F-96

byly by identifikační značky kusů, které byly původně schváleny Rakouskem a následně byly schváleny odděleným osvědčením Švýcarskem. Dodatečné identifikační značky byly by uvedeny na kusu podobným způsobem;

(c)	Revize rozhodnutí nebo osvědčení musí být vyznačena zápisem uvedeným v závorkách za identifikační značkou. Například A/132/B{M)F-96 (Rev. 2) by značilo druhou revizi rakouského osvědčení o typovém schválení kusu; nebo A/132/B(M)F-96 (Rev. 0) by označovalo původní vydání rakouského osvědčení o typovém schválení kusu. Pro původní vydání zápis v závorkách je nepovinný a jiná slova, jako „Původní vydání" mohou být též použita místo „Rev 0". Čísla revizí rozhodnutí nebo osvědčení smějí být vydávána pouze zemí, která vydala původní rozhodnutí nebo osvědčení o schválení.

(d)	Dodatečné symboly (které mohou být nezbytné podle národních předpisů) mohou být doplněny v závorkách na konec identifikační značky; například A/132/B(M)F-96(SP503);

(e)	Není nutno měnit identifikační značku na obalu pokaždé, kdy je provedena revize rozhodnutí o typovém schválení. Takové opětné označení musí být provedenu pouze v těch případech, kdy revize rozhodnutí o typovém schválení kusu má za následek změnu písmena kódu typu, uvedeného za druhou závorkou.

6.4.23.11	Každé rozhodnutí o typovém schválení vydané příslušným orgánem pro radioaktivní látku zvláštní formy nebo radioaktivní látku s malou rozptýlitelností musí obsahovat tyto údaje:

(a)	Typ rozhodnutí nebo osvědčení;

(b)	Identifikační značka vydaná příslušným orgánem;

(c)	Datum vydání a datum skončení platnosti;

(d)	Seznam příslušných národních a mezinárodních předpisů včetně vydání IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (MAAE Pravidla pro bezpečnou dopravu radioaktivních látek), podle kterých byla radioaktivní látka zvláštní formy nebo radioaktivní látka schválena;

(e)	Identifikace radioaktivní látky zvláštní formy nebo radioaktivní látky s malou rozptýlitelností;

(f)	Popis radioaktivní látky zvláštní formy nebo radioaktivní látky s malou rozptýlitelností;

(g)	Specifikace konstrukčního typu pro radioaktivní látky zvláštní formy nebo radioaktivní látky s malou rozptýlitelností, která může zahrnovat odkazy na výkresy;

(h)	Specifikace radioaktivního obsahu, která zahrnuje obsažené aktivity a která může zahrnovat fyzikální a chemickou formu;

(i)	Specifikace příslušného programu zajištění jakosti, jak je požadováno v oddílu 1.7.3;

(j)	Odkaz na pokyny zpracované žadatelem týkající se zvláštních činností, které mají být provedeny před odesláním;

(k)	Odkaz na totožnost žadatele, pokud to bude považovat příslušný orgán za vhodné;

(I)	Podpis a identifikace orgánu vydávajícího rozhodnutí nebo osvědčení.

6.4.23.12	Každé rozhodnutí o povolení přepravy za zvláštních podmínek, vydané příslušným orgánem musí obsahovat tyto údaje:

(a)	Typ rozhodnutí nebo osvědčení;

(b)	Identifikační značka vydaná příslušným orgánem;

(c)	Datum vydání a datum skončení platnosti;

(d)	Způsob(y) přepravy;

(e)	Jakékoli omezení způsobu přepravy, typ vozidla, kontejneru a jakékoli pokyny pro dopravní trasu,

(f)	Seznam příslušných národních a mezinárodních předpisů včetně vydání IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (MAAE Pravidla pro bezpečnou dopravu radioaktivních látek), podle kterých byla zvláštní dohoda schválena;

(g)	Následující prohlášení:

„Toto rozhodnutí nezbavuje odesílatele odpovědnosti za plnění jakýchkoli požadavků vlády jakékoli země, kterou bude kus procházet nebo do které bude přepraven."

(h)	Odkazy na rozhodnutí pro alternativní radioaktivní obsahy, na schválení provedené validací jinými příslušnými orgány, nebo jiné doplňkové technické údaje, které příslušný orgán považuje za vhodné;

(i)	Popis obalu s odkazem na výkresy nebo specifikaci konstrukčního typu. Pokud to příslušný orgán považuje za vhodné, musí být též uvedeno reprodukovatelné vyobrazení ne větší než 21 cm x 30 cm ilustrující provedení kusu doprovázené stručným popisem obalu, včetně materiálů, z něhož byl vyroben, celková hmotnost, vnější rozměry a vzhled;

(j)	Specifikace schválených radioaktivních obsahů, včetně jakýchkoli omezení radioaktivních obsahů, které by nemohly být zřejmé z povahy obalu. Musí být též uvedeny fyzikální a chemické formy, obsažené aktivity (pokud je to vhodné, včetně aktivit jednotlivých izotopů), množství v gramech (pro štěpnou látku) a, pokud je to vhodné, údaj, že se jedná o radioaktivní látku zvláštní formy nebo radioaktivní látku s malou rozptýlitelností;

(k)	Dodatečně pro kusy obsahující štěpnou látku:

(i)	podrobný popis schváleného radioaktivního obsahu;

(ii)	hodnota indexu bezpečné podkritičnosti;

(iii)	odkaz na doklad prokazující zachování podkritického stavu obsahu;

(iv)	jakékoli zvláštní prostředky, na jejichž základě se uvažovala nepřítomnost vody v určitých prázdných prostorech při hodnocení podkritičnosti;

(v)	jakákoli dovolená odchylka (na základě 6.4.11.4 (b)) pro změnu multiplikace neutronů předpokládané v hodnocení podkritičnosti jako důsledek; skutečných hodnot ozáření a

(vi)	rozsah okolní teploty, pro kterou byla přeprava za zvláštních podmínek povolena;

(I)	Podrobný seznam jakýchkoli dodatečných provozních opatření požadovaných pro přípravu, nakládku, přepravu, vykládku a manipulaci se zásilkou a jakákoli ustanovení o umísťování na dopravním prostředku k bezpečnému odvodu tepla;

(m)	Důvody pro přepravu za zvláštních podmínek, pokud to vyžaduje příslušný orgán;

(n)	Popis kompenzačních opatření, která mají být provedena jako důsledek přepravy za zvláštních podmínek;

(o)	Odkaz na pokyny vypracované žadatelem vztahující se na použití obalu nebo zvláštní činnosti, které musí být provedeny před odesláním;

(p)	Popis okolních podmínek uvažovaných při projekci konstrukčního typu, pokud neodpovídají podmínkám uvedeným v 6.4.8.4, 6.4.8.5 a 6.4.8.15, pokud je to vhodné;

(q)	Jakákoli nouzová opatření považovaná příslušným orgánem za nezbytná;

(r)	Specifikace vhodného programu zajištění jakosti, jak je požadováno v oddílu 1.7.3;

(s)	Odkaz na totožnost žadatele a na totožnost dopravce, pokud to bude považovat příslušný orgán za vhodné;

(t)	Podpis a identifikace orgánu vydávajícího rozhodnutí nebo osvědčení.

6.4.23.13	Každé rozhodnutí nebo osvědčení o povolení přepravy vydané příslušným orgánem musí obsahovat tyto údaje:

(a)	Typ rozhodnutí nebo osvědčení;

(b)	Identifikační značka(y) vydaná(é) příslušným orgánem;

(c)	Datum vydání a datum skončení platnosti;

(d)	Seznam příslušných národních a mezinárodních předpisů včetně vydání IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (MAAE Pravidla pro bezpečnou dopravu radioaktivních látek), podle kterých bylo odeslání schváleno;

(e)	Jakékoli omezení způsobu přepravy, typu vozidla, kontejneru a jakékoli pokyny pro trasu přepravy,

(f)	Následující prohlášení:

„Toto rozhodnutí nebo osvědčení nezbavuje odesilatele odpovědnosti za plnění jakýchkoli požadavků vlády jakékoli země, kterou bude kus procházet nebo do které bude přepraven."

(g)	Podrobný seznam jakýchkoli dodatečných provozních opatření požadovaných pro přípravu, nakládku, přepravu, vykládku a manipulaci se zásilkou a jakákoli ustanovení o umísťování na dopravním prostředku k bezpečnému odvodu tepla nebo udržení podkritického stavu;

(h)	Odkaz na pokyny zpracované žadatelem týkající se zvláštních činností, které mají být provedeny před odesláním;

(i)	Odkaz na příslušné (á) rozhodnutí nebo osvědčení o typovém schválení;

(j)	Specifikace schválených radioaktivních obsahů, včetně jakýchkoli omezení radioaktivních obsahů, které by nemohly být zřejmé z povahy obalu. Musí být též uvedeny fyzikální a chemické formy, obsažené aktivity (pokud je to vhodné, včetně aktivit různých izotopů), množství v gramech (pro štěpnou látku) a, pokud je to vhodné,; údaj, že se jedná o radioaktivní látku zvláštní formy nebo radioaktivní látku s malou rozptýlitelností;

(k)	Jakákoli nouzová opatření považovaná příslušným orgánem za nezbytná; 

(I)	Specifikace vhodného programu zajištění jakosti, jak je požadováno v oddílu 1.7.3;

(m)	Odkaz na totožnost žadatele, pokud to bude považovat příslušný orgán za vhodné;

(n)	Podpis a identifikace orgánu vydávajícího rozhodnutí nebo osvědčení.

6.4.23.14	Každé rozhodnutí nebo osvědčení o typovém schválení kusu vydané příslušným orgánem musí obsahovat tyto údaje:

(a)	Typ rozhodnutí nebo osvědčení;

(b)	Identifikační značka vydaná příslušným orgánem;

(c)	Datum vydání a datum skončení platnosti;

(d)	Jakékoli omezení způsobu přepravy, pokud je to vhodné;

(e)	Seznam příslušných národních a mezinárodních předpisů včetně vydání IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (MAAE Pravidla pro bezpečnou dopravu radioaktivních látek), podle kterých byl kus typově schválen;

(f)	Následující prohlášení:

„Toto rozhodnutí nebo osvědčení nezbavuje odesilatele odpovědnost za plnění jakýchkoli požadavků vlády jakékoli země, kterou bude kus procházet nebo do které bude přepraven.";

(g)	Odkazy na rozhodnutí nebo osvědčení pro alternativní radioaktivní obsahy, na schválení provedené validací jinými příslušnými orgány, nebo jiné doplňkové technické údaje, které příslušný orgán považuje za vhodné;

(h)	Prohlášení o rozhodnutí nebo osvědčení o povolení přepravy, pokud je povolení přepravy podle 5.1.5.2.2 vyžadováno;

(i)	Identifikace obalu;

(j)	Popis obalu s odkazem na výkresy nebo specifikaci konstrukčního typu. Pokud to příslušný orgán považuje za vhodné, musí být též uvedeno reprodukovatelné vyobrazení ne větší než 21 cm x 30 cm ilustrující provedení kusu doprovázené stručným popisem obalu, včetně materiálů, z něhož byl vyroben, celková hmotnost, vnější rozměry a vzhled;

(k)	Specifikace konstrukčního typu odkazem na výkresy;

(I)	Specifikace schválených radioaktivních obsahů, včetně jakýchkoli omezení radioaktivních obsahů, které by nemohly být zřejmé z povahy obalu. Musí být též uvedeny fyzikální a chemické formy, obsažené aktivity (pokud je to vhodné, včetně aktivit různých izotopů), množství v gramech (pro štěpnou látku) a, pokud je to vhodné, údaj, že se jedná o radioaktivní látku zvláštní formy nebo radioaktivní látku s malou rozptýlitelností;

(m)	Dodatečně pro kusy obsahující štěpnou látku:

(i)	podrobný popis schváleného radioaktivního obsahu;

(ii)	hodnota indexu bezpečné podkritičnosti;

(iii)	odkaz na doklad prokazující zachování podkritického stavu obsahu;

(iv)	jakékoli zvláštní prostředky, na jejichž základě se uvažovala nepřítomnost vody v určitých prázdných prostorech při hodnocení podkritičnosti;

(v)	jakákoli dovolená odchylka (na základě 6.4.11.4 (b)) pro změnu multiplikace neutronů předpokládané v hodnocení podkritičnosti jako důsledek skutečných hodnot ozáření; a

(vi)	rozsah okolní teploty, pro kterou byl kus typově schválen;

(n)	Pro kusy typu B(M) výčet uvádějící ty požadavky uvedené v 6.4.7.5, 6.4.8.4, 6.4.8.5 a 6.4.8.8 až 6.4.8.15, které kus nesplňuje, a jakékoli rozšiřující informace, které mohou být užitečné pro jiné příslušné orgány;

(o)	Podrobný seznam jakýchkoli dodatečných provozních opatření požadovaných pro přípravu, nakládku, přepravu, vykládku a manipulaci se zásilkou a jakákoli ustanovení o umísťování na dopravním prostředku k bezpečnému odvodu tepla;

(p)	Odkaz na pokyny zpracované žadatelem týkající se použití obalu nebo zvláštních činností, které mají být provedeny před odesláním;

(q)	Výčet okolních podmínek předpokládaných při projektování konstrukčního typu, pokud neodpovídají podmínkám uvedeným v 6.4.8.4, 6.4.8.5 a 6.4.8.15, pokud je to vhodné;

(r)	Specifikace vhodného programu zajištění jakosti, jak je požadováno v oddílu 1.7.3;

(s)	Jakákoli nouzová opatření považovaná příslušným orgánem za nezbytná;

(t)	Odkaz na totožnost žadatele, pokud to bude považovat příslušný orgán za vhodné;

(u)	Podpis a identifikace orgánu vydávajícího rozhodnutí nebo osvědčení.

6.4.23.15	Příslušný orgán musí být informován o sériovém čísle každého obalu vyrobeného podle jím typově schváleného konstrukčního typu. Příslušný orgán musí vést evidenci těchto sériových čísel.

6.4.23.16	Mnohostranné schválení může být provedeno validací původního rozhodnutí nebo osvědčení vydaného příslušným orgánem země původu konstrukčního typu nebo odeslání. Taková validace může mít formu rubopisu na původním rozhodnutí nebo osvědčení nebo může být provedena vydáním odděleného rubopisu, přílohy, dodatku atd. příslušným orgánem země, kterou zásilka prochází nebo do které zásilka přichází.

KAPITOLA 6.5

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI A ZKOUŠENÍ VELKÝCH NÁDOB PRO VOLNĚ LOŽENÉ LÁTKY * (IBC)

* Pro účely českého vydání se takto překládá anglický výraz INTERMEDIATE BULK CONTAINERS.

6.5.1	Všeobecné požadavky na všechny typy IBC

6.5.1.1	Rozsah

6.5.1.1.1	Požadavky této kapitoly se vztahují na velké nádoby pro volně ložené látky (IBC), jejichž používání je výslovně dovoleno pro přepravu určitých nebezpečných věcí podle pokynů pro balení uvedených ve sloupci (8) kapitoly 3.2. Přemístitelné cisterny, cisternové kontejnery, které odpovídají požadavkům kapitoly 6.7, nebo 6.8, se nepovažují za IBC. IBC, které splňují požadavky této kapitoly, se pro účely ADR nepovažují za kontejnery. Nadále bude místo „velké nádoby pro volně ložené látky" uváděna zkratka IBC.

6.5.1.1.2	IBC a jejich provozní výstroj neodpovídající přesně těmto požadavkům, ale mající akceptovatelné alternativy, mohou být příslušným orgánem považovány za přijatelné pro schválení. Kromě toho se zřetelem k pokroku vědy a techniky může být používání alternativních uspořádání, která nabízejí nejméně stejnou bezpečnost používání s hlediska snášenlivosti s vlastnostmi přepravovaných látek a stejnou nebo vyšší odolnost proti nárazu, zatížení a ohni, povoleno příslušným orgánem.

6.5.1.1.3	Konstrukce, výstroj, zkoušení, značení a provoz IBC musí být uznány příslušným orgánem země, ve které byla IBC schválena.

6.5.1.14	Výrobci a následní distributoři IBC musí poskytnout informace týkající se postupů, které je nutno dodržovat a popis typů a rozměrů uzávěrů (zahrnujíc v to požadovaná těsnění) a jakékoliv další komponenty potřebné k tomu, aby se zajistilo, že IBC, jak jsou podávány k přepravě jsou schopné projít konstrukčními zkouškami předepsanými v této kapitole.

6.5.1.2	(Vyhrazeno)

6.5.1.3	(Vyhrazeno)

6.5.1.4	Kódovací systém pro značení IBC

6.5.1.4.1	Kód tvoří dvě arabské číslice, jak je uvedeno v odstavci (a), následované velkým(i) písmenem(ny) - specifikace v odstavci (b), následované, pokud je to stanoveno v jednotlivých oddílech, arabskou číslicí označující kategorii IBC.

(a)
T	Pro tuhé látky, plněné nebo vyprazdňované	Pro kapaliny	
	samospádem	pod tlakem vyšším než 10 kPa (0,1 bar)		
Tuhý	11	21	31	
Flexibilní	13	-	-	

(b)	Materiály
A.	Ocel (všechny typy a povrchové úpravy)
B.	Hliník
C.	Přírodní dřevo
D.	Překližka
F.	Rekonstituované dřevo
G.	Lepenka
H.	Plast
L.	Textilní tkaniny
M.	Papír, vícevrstvý
N.	Kov (mimo ocel a hliník)

6.5.1.4.2	Pro kompozitní IBC musí být použity v druhém pořadí jeho kódu dvě velká písmena latinské abecedy. První udává materiál vnitřní nádoby IBC a druhé vnějšího pláště IBC.

6.5.1.4.3	Dále jsou uvedeny typy a kódy IBC:

Materiál	Kategorie	Kód	Pododdíl	
Kov	
A. Ocel	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem	11A	6.5.3.1	
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem	21A		
	pro kapaliny	31A		
B. Hliník	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem	11B		
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem	21B		
	pro kapaliny	31B		
N. Ostatní kovy	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem	11N		
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem	21N		
	pro kapaliny	31N		
Flexibilní	
H. Plasty	tkané plasty bez povlaku nebo vložky	13H1	6.5.3.2	
	tkané plasty s povlakem	13H2		
	tkané plasty s vložkou	13H3		
	tkané plasty s povlakem a s vložkou	13H4		
	plastová fólie	13H5		

L. Textilní tkanina	bez povlaku nebo vložky	13L1		
	s povlakem	13L2		
	s vložkou	13L3		
	s povlakem a s vložkou	13L4		
M. Papír	vícevrstvý	13M1		
	vícevrstvý, vodovzdorný	13M2		
H. Tuhé plasty	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, vybavené provozní výstrojí	11H1	6.5.3.3	
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, samonosné	11H2		
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem, vybavené provozní výstrojí	21H1		
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem, samonosné	21H2		
	pro kapaliny, vybavené provozní výstrojí pro kapaliny, samonosné	31H1 31H2		
HZ. Kompozitní s plastovou vnitřní nádobou a	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, s nádobou z tuhého plastu	11 HZ1	6.5.3.4	
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, s nádobou z flexibilního plastu	11HZ2		
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem, s nádobou z tuhého plastu	21HZ1		
	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem, s nádobou z flexibilního plastu	21HZ2		
	pro kapaliny, s nádobou z tuhého plastu	31HZ1		
	pro kapaliny, s nádobou flexibilního plastu	31HZ2		
G. Lepenka	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem	11G	6.5.3.5	
Dřevo	
C. Přírodní dřevo	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, s vnitřní vložkou	11C	6.5.3.6	
D. Překližka	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, s vnitřní vložkou	11D		
F. Rekonstituované dřevo	pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem, s vnitřní vložkou	11F		

a	Tento kód musí být doplněn nahrazením písmena Z velkým písmenem podle 6.5.1.4.1 b) označujícím použitý materiál pro vnější obal.

6.5.1.4.4	Písmeno „W" může být uvedeno za kódem IBC. Písmeno „W" označuje, že IBC, ačkoli je stejného typu uvedeného kódem, je vyrobena podle specifikace odlišné od specifikace uvedené v 6.5.3 a je považována za rovnocennou podle požadavků uvedených v 6.5.1.1.2.

6.5.1.5	Požadavky na konstrukci

6.5.1.5.1	IBC musí být odolné, nebo vhodným způsobem chráněny proti degradaci, způsobenou okolním prostředím.

6.5.1.5.2	IBC musí být vyrobeny a uzavřeny tak, aby nemohlo dojít k úniku obsahu při normálních podmínkách přepravy, včetně účinku vibrací nebo změn teploty, vlhkostí nebo tlaku.

6.5.1.5.3	IBC a jejich uzávěry musí být zhotoveny z materiálů, snášenlivých s obsahem nebo být zevnitř chráněny, aby nenastalo nebezpečí:

(a)	že budou napadeny obsahem takovým způsobem, který by jejich použití učinil rizikovým;

(b)	že dojde k reakci nebo rozkladu obsahu, popř. k vytvoření zdraví škodlivých nebo nebezpečných sloučenin, působením obsahu na materiály IBC.

6.5.1.5.4	Byla-li použita těsnění, musí být z materiálu, který nemůže být obsahem IBC.napaden

6.5.1.5.5	Veškerá provozní výstroj musí být umístěna nebo chráněna tak, aby riziko úniku obsahu z důvodu jejího poškození při manipulaci a přepravě bylo minimalizováno.

6.5.1.5.6	IBC, jejich příslušenství, provozní výstroj a konstrukční vybavení musí být uzpůsobeny tak, aby odolávaly vnitřnímu přetlaku obsahu bez jeho ztráty a namáhání normální manipulace a přepravy. IBC určené ke stohování musí být pro tento účel konstrukčně přizpůsobeny. Zvedací a bezpečnostní prvky IBC musí být dostatečně pevné, aby odolaly normálním podmínkám manipulace a přepravy bez podstatné deformace nebo poškození; musí být umístěny tak, aby v žádné části IBC nevznikalo nadměrné namáhání.

6.5.1.5.7	Je-li IBC tvořeno tělesem nádoby uvnitř rámu, musí být konstruováno tak, aby:

(a)	se těleso nádoby netřelo či nedřelo o rám , které by způsobovalo poškození tělesa nádoby,

(b)	těleso nádoby zůstávalo stále zajištěno v rámu,

(c)	části výstroje byly fixovány tak, aby nemohly být poškozeny, jestliže spojení mezi tělesem nádoby a rámem umožňuje rozpínáni nebo vzájemný pohyb.

6.5.1.5.8	Je-li použit spodní vypouštěcí ventil, musí být zabezpečen v uzavřené poloze a celý vyprazdňovací systém musí být vhodným způsobem chráněn proti poškození. Ventily s pákovými uzávěry musí být chráněny proti náhodnému otevření, přičemž musí být otevřená a uzavřená poloha lehce zjistitelná. U IBC obsahujících kapalné látky musí být též dodatkové zařízení k utěsnění výpustního otvoru, např. slepá příruba nebo stejně účinné zařízení.

6.5.1.5.9	Každé IBC musí být schopno projít předepsanými zkouškami.

6.5.1.6	Zkoušení, certifikace a inspekce

6.5.1.6.1	Zajištění kvality: IBC musí být vyrobeny a odzkoušeny podle programu zajištění kvality, který je uznáván příslušným orgánem, aby bylo zajištěno, že každé IBC splňuje požadavky této kapitoly.

6.5.1.6.2	Zkušební požadavky: IBC musí být podrobeny zkouškám konstrukčního typu a prvním a periodickým zkouškám podle 6.5.4.14, pokud se na ně vztahují.

6.5.1.6.3	Homologace typu: Ke každému konstrukčnímu typu IBC musí být vydán atest a značení (UN kódem) (jak je uvedeno v 6.5.2.) prokazující, že konstrukční typ, včetně jeho výstroje, splňuje zkušební požadavky.

6.5.1.6.4	Inspekce: Aby bylo vyhověno požadavkům příslušného orgánu, musí být každá kovová IBC, IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC podrobena inspekci:

(a)	Před uvedením do provozu a potom v intervalech nepřekračujících pět let z hlediska:

(i)	shodnosti s konstrukčním typem, včetně značení;

(ii)	vnitřního a vnějšího stavu;

(iii)	provozuschopnosti provozní výstroje.

Pokud je IBC opatřeno tepelnou izolací, je třeba ji sejmout pouze v míře nezbytné pro řádné přezkoumání tělesa IBC.

(b)	V intervalech nejvýše dvou a půl let z hlediska:

(i)	vnějšího stavu;

(ii)	provozuschopnosti provozní výstroje.

Pokud je IBC opatřeno tepelnou izolací, je třeba ji sejmout pouze v míře nezbytné pro řádné přezkoumání tělesa IBC.

Zpráva o každé inspekci musí být uložena držitelem IBC nejméně do doby příští prohlídky. Zpráva musí obsahovat výsledky inspekce a identifikaci subjektu provádějícího inspekci I (viz. také požadavky na značení v 6.5.2.2.1).

6.1.6.5	Pokud je IBC poškozena následkem nárazu (např. při nehodě) nebo z jiné příčiny, musí být opravena nebo jinak ošetřena (viz. definice „Běžné opravy a údržba IBC" v 1.2.1), v souladu s konstrukčním typem. Tělesa tuhých plastových IBC a vnitřní nádoby kompozitních IBC, pokud jsou poškozena, musí být nahrazena.

6.5.1.6.6	Opravené IBC

6.5.1.6.6.1	Navíc k jiným zkouškám a inspekcím. které předepisuje ADR musí být IBC podrobeny všem zkouškám a inspekcím dle požadavků uvedených v 6.5.4.14.3 a 6.5.1 6.4 (a). a kdykoliv je IBC opravena, musí být vypracována požadovaná zpráva.

6. 5.1.6.6.2	Subjekt provádějící zkoušky a inspekce musí po opravě označit IBC trvanlivým způsobem poblíž výrobcem provedeného značení UN (kódem) konstrukčního typu, aby byly zřejmé informace:

a)	stát, ve kterém byly provedeny zkoušky a inspekce;

b)	název nebo autorizovaný symbol subjektu provádějícího zkoušky a inspekce;

c)	datum (měsíc, rok) provedení zkoušek a inspekcí.

6.5.1.6.6.3	Zkoušky a inspekce provedené v souladu s 6.5.1.6.6.1 mohou být považovány za vyhovující požadavkům pro 2,5 leté a 5 tileté periodické zkoušky a inspekce.

6.5.1.6.7	Příslušný orgán na důkaz, že IBC splňuje požadavky zkoušek konstrukčního typu, může kdykoli požadovat přezkoušení IBC zkouškami dle této kapitoly.

6.5.2	Značení (UN kódem)

6.5.2.1	Základní značení

6.5.2.1.1	Každé IBC vyrobené a určené pro používání podle ADR musí mít značení, které je trvalé, čitelné a umístěné tak, aby bylo zřetelně viditelné. Písmena, číslice a symboly musí být nejméně 12 mm vysoké a musí uvádět

(a)	Symbol OSN pro obaly 
U kovových IBC, na kterých se značení provádí vyražením nebo vytlačením, smí být použita místo symbolu písmena UN;

(b)	Kód udávající typ IBC podle 6.5.1.4;

(c)	Velká písmena, která udávají skupinu(y) obalů, pro kterou(é) je konstrukční typ schválen:

(i)	X pro obalové skupiny I, II a III (IBC pouze pro tuhé látky)

(ii)	Y pro obalové skupiny II a III;

(iii)	Z pouze pro obalovou skupinu III;

(d)	Měsíc a rok (vždy poslední dvě číslice) výroby.

(e)	Stát povolující přidělení značení UN kódem; uvedený rozlišovací značkou pro motorová vozidla v mezinárodním provozu1;

(f)	Jméno nebo značka výrobce nebo jiné označení IBC stanovené příslušným orgánem;

(g)	Zkušební zatížení při zkoušce stohováním v kg. Číslicí „0" musí být označena IBC, která nejsou konstruována pro stohování;

(h)	Nejvyšší dovolená celková (btto) hmotnost v kg.

Shora předepsané základní značení musí být vyznačeno v pořadí pododstavců uvedených níže. Značení podle 6.5.2.2, jakož i všechna další značení schválená příslušným orgánem, je nutno umístit tak, aby jednotlivé části značení byly správně identifikovatelné.

Každý prvek UN kódu podle (a) do (h) a 6.5.2.2 musí být jasně separován např. lomítkem, nebo mezerou, tak aby byly snadno identifikovatelné

Příklady značení pro různé Typy IBC v souladu s písmeny (a) až (h) uvedenými výše

	11A/Y/0289 NL/Mulder 007/5500/1500	Kovové IBC z oceli pro přepravu tuhých látek, které se vyprazdňují např. samospádem pro obalové skupiny II a III, vyrobená v únoru 1989, schválená v Nizozemsku, vyrobená firmou Mulder podle konstrukčního typu, pro který příslušný orgán přidělil kód 007, použité zatížení při zkoušce stohováním v kg, nejvyšší celková (btto) hmotnost v kg.	
	13H3/Z/0389 F/Meunier 1713/0/1500	Flexibiní IBC pro přepravu tuhých látek, vyprazdňované samospádem, vyrobená z plastové tkaniny s vložkou, neurčené pro stohování.	
	31H1/Y/0489 GB/9099/10800/1200	IBC z tuhého plastu pro přepravu kapalných látek s konstrukčním vybavením, uzpůsobeným ke stohování.	
	31HA1/Y/0591 D/MüIler/1683/10800 1200	Kompozitní-IBC pro přepravu kapalin s vnitřní nádobou z tuhého plastu s vnějším pláštěm z oceli.	
	11C/X/0193 S/Aurigny/9876/3000 910	IBC z přírodního dřeva pro přepravu tuhých látek s vnitřní vložkou, schválené pro tuhé látky obalové skupiny I.	
___________
1	Rozlišovací značky pro motorová vozidla v mezinárodní dopravě podle Vídeňské konvence o silničním provozu (1968).

6.5.2.2	Doplňkové značení

6.5.2.2.1	Každá IBC musí mít značení požadované v 6.5.2.1 a kromě toho následující informace, které mohou být uvedeny na korozi odolném štítku trvale připevněném na místě snadno dostupném pro kontrolu.

Doplňkové značení	Kategorie IBC	
	Kovové	Z tuhého plastu	Kompo-zitní	Lepenko-vé	Dřevěné	
Vnitřní objem v litrech a při 20 °C	X	X	X			
Vlastní hmotnost v kg a	X	X	X	X	X	
Zkušební (pře)tlak v kPa nebo barech a, pokud se na něj vztahuje		X	X			
Nejvýše přípustný plnící/vyprazdňovací tlak v kPa nebo barech a, pokud se na něj vztahuje	X	X	X			
Materiál tělesa a jeho minimální tloušťka v mm	X					
Datum poslední zkoušky těsnosti, pokud se na ně vztahuje (měsíc a rok)	X	X	X			
Datum poslední inspekce (měsíc a rok)	X	X	X			
Číslo výrobní série	X					

a	Používaná jednotka musí být uvedena.

6.5.2.2.2	Kromě označení uvedených v 6.5.2.1 flexibilní IBC mohou mít piktogram označující doporučené zdvihací metody.

6.5.2.2.3	Vnitřní nádoba kompositních IBC musí být označena nejméně těmito údaji:

(a)	Jméno nebo symbol výrobce a jiné identifikační údaje IBC stanovené příslušným orgánem, jak je uvedeno v 6.5.2.1.1 f);

(b)	Datum výroby, jak je uvedeno v 6.5.2.1.1 (d);

(c)	Rozlišovací značka státu povolujícího přidělení značení UN kódem; jak je uvedeno v 6.5.2.1.1 (e).

6.5.2.2.4	Pokud jsou kompozitní IBC konstruovány takovým způsobem, že vnější plášť je určen k sejmutí při přepravě vyprázdněných IBC (takové jako zpětná přeprava IBC pro opětovné použití původním odesilatelem), každá z odnímatelných částí musí být označena měsícem a rokem výroby a jménem nebo symbolem výrobce a dalšími identifikačními údaji IBC stanovenými příslušným orgánem (6.5.2.1.1(f)).

6.5.2.3	Shodnost s konstrukčním typem

Označení UN kódem určuje, že IBC odpovídají s úspěchem ozkoušenému konstrukčnímu typu a že požadavky uvedené v osvědčení byly splněny.

6.5.3	Zvláštní požadavky na IBC

6.5.3.1	Zvláštní požadavky na kovové 1BC

6.5.3.1.1	Tyto požadavky se vztahují na kovové IBC určené pro přepravu tuhých látek a kapalin. Existují tři kategorie kovových IBC:

(a)	IBC pro tuhé látky, které jsou plněny a vyprazdňovány samospádem (11A, 11B, 11N);

(b)	IBC pro tuhé látky, které jsou plněny a vyprazdňovány přetlakem větším než 10 kPa (0,1 baru) (21A, 21B, 21N); a

(c)	IBC pro kapaliny (31A, 31B, 31N).

6.5.3.1.2	Tělesa IBC musí být zhotovena z vhodných tvárných kovových materiálů s prokázanou svařitelností. Svary musí být provedeny odborně a musí poskytovat dokonalou bezpečnost. Musí se brát v úvahu provedení pro nízkou teplotu, pokud je to vhodné.

6.5.3.1.3	Musí se dbát na to, aby se zabránilo poškození galvanickým účinkem, vyvolaným těsným stykem různých kovů.

6.5.3.1.4	IBC z hliníku pro přepravu hořlavých kapalných látek nesmějí mít žádné pohyblivé části, jako víka, uzávěry atd., z nechráněné - rezavějící oceli, které by mohly vyvolat nebezpečnou reakci při styku s hliníkem třením nebo nárazem.

6.5.3.1.5	Kovové IBC musí být zhotoveny z kovů vyhovujících těmto požadavkům:

(a)	u oceli nesmí prodloužení po přetržení v procentech činit méně než

 s absolutním minimem 20%

kde Rm = zaručená minimální pevnost v tahu použité oceli v N/mm2.

(b)	u hliníku a jeho slitin nesmí prodloužení po přetržení v procentech činit méně než
 s absolutním minimem 8%

Zkušební vzorky použité pro stanovení prodloužení po přetržení musí být odebrány kolmo ke směru válcování a být upevněny tak, aby

Lo = 5d
Lo = 5,65,
kde:	Lo = měřená délka zkušebního vzorku před zkouškou
d = průměr
A = plocha průřezu zkušebního vzorku

6.5.3.1.6	Nejmenší tloušťka stěny

(a)	u referenční oceli se součinem Rm x Ao = 10 000 nesmí tloušťka stěn činit méně než:

Vnitřní objem (C) v litrech	Tloušťka stěny(T) v mm	
	Typy 11A, 11B, 11N	Typy 21A, 21B, 21N, 31A, 31B, 31N	
	Nechráněná	Chráněná	Nechráněná	Chráněná	
C < 1000	2,0	1,5	2,5	2,0	
1000< C < 2000	T = C/2000 + 1,5	T = C/2000 +1,0	T = C/2000 +2,0	T = C/2000 +1,5	
2000< C < 3000	T = C/2000 + 1,5	T = C/2000 +1,0	T = C/2000 +1,0	T = C/2000 +1,5	

kde:Ao=minimální prodloužení (v procentech) použité referenční oceli při přetržení při namáhání v tahu (viz 6.5.3.1.5);

(b)	u jiných kovů než u referenční oceli uvedené pod bodem (a) se nejmenší tloušťka stěny vypočítá podle tohoto vzorce:

kde	e1=	požadovaná ekvivalentní tloušťka stěny použitého kovu (v mm); 
eo =	požadovaná nejmenší tloušťka stěny pro referenční ocel (v mm);
Rm1= zaručená minimální pevnost v tahu použitého kovu (v N/mm2) (viz (c))
A1 =	minimální prodloužení (v procentech) použitého kovu při přetržení při namáhání v tahu (viz 6.5.3.1.5).

Tloušťka stěny však v žádném případě nesmí činit méně než 1,5 mm.

(c)	Pro účely výpočtu uvedeného v odstavci b) zaručená minimální pevnost vtahu použitého kovu (Rm,) musí mít minimální hodnotu podle národních a mezinárodních materiálových norem. Avšak pro austenitické oceli stanovená hodnota pro Rm může být zvýšena až o 15 %, jestliže je v materiálovém kontrolním osvědčení ověřena vyšší hodnota. Pokud neexistuje žádná materiálová norma pro dotyčný materiál, hodnota Rm musí být minimální hodnotou ověřenou v materiálovém kontrolním osvědčení.

6.5.3.1.7	Zařízení pro vyrovnávání tlaku: IBC určené k přepravě kapalných látek musí umožňovat odvádění dostatečného množství par, aby tím bylo zajištěno, že při působení ohně nedojde k prasknutí tělesa nádoby. Toho může být dosaženo běžnými zařízeními pro vyrovnání tlaku nebo jinými konstrukčními prostředky. Spouštěcí tlak nesmí být vyšší než 65 kPa (0,65 bar) a ne nižší než zjištěný celkový přetlak v IBC (tzn. tenze par plněné látky plus parciální tlak vzduchu nebo jiných inertních plynů zmenšený o 100 kPa (1 bar) zjištěný na základě nejvyššího stupně plnění při 55 °C uvedeného v 4.1.1.4. Potřebná zařízení pro zajištění vyrovnání tlaku musí být umístěna v části nádoby, kde zůstává plynná fáze.

6.5.3.2	Zvláštní ustanovení pro flexibilní IBC

6.5.3.2.1	Tyto požadavky se vztahují na flexibilní IBC těchto typů:

13H1	plastová tkanina bez vnitřního povlaku nebo vnitřní vložky
13H2	plastová tkanina s vnitřním povlakem
13H3	plastová tkanina s vnitřní vložkou
13H4	plastová tkanina s vnitřním povlakem a vnitřní vložkou
13H5	plastová fólie
13L1	textilní tkanina bez vnitřního povlaku nebo vnitřní vložky
13L2	textilní tkanina s vnitřním povlakem
13L3	textilní tkanina s vnitřní vložkou
13L4	textilní tkanina s vnitřním povlakem a vnitřní vložkou
13M1	papír, vícevrstvý
13M2	papír, vícevrstvý, vodovzdorný

Flexibilní IBC jsou určeny pouze pro přepravu tuhých látek.

6.5.3.2.2	Tělesa musí být zhotovena z vhodných materiálů. Pevnost materiálu a konstrukce flexibilní IBC musí být přizpůsobena vnitřnímu objemu flexibilní IBC a jejímu předpokládanému použití.

6.5.3.2.3	Všechny materiály použité při výrobě flexibilních IBC typu 13M1 a 13M2 si musí po úplném ponoření do vody po dobu nejméně 24 hodin zachovat ještě nejméně 85 pevnosti v tahu, měřené původně po kondicionování materiálu do rovnovážného stavu při relativní vlhkostí rovnající se nebo menší než 67 %.

6.5.3.2.4	Spoje musí být šité, tepelně svařené, lepené nebo provedeny jiným rovnocenným postupem. Všechny konce šitých spojů musí být zabezpečeny (před uvolněním švu).

6.5.3.2.5	Flexibilní IBC musí mít dostatečnou odolnost proti stárnutí a poklesu pevnosti, způsobené ultrafialovými paprsky, klimatickými podmínkami nebo plněnými látkami, aby byly vhodné pro předpokládané použití.

6.5.3.2.6	U flexibilních plastových IBC, z plastu, který musí být chráněn proti ultrafialovému záření, musí být tato ochrana provedena přidáním sazí nebo jiných vhodných pigmentů nebo inhibitorů do materiálu. Tyto přísady musí být snášenlivé s obsahem a musí si zachovat svoji účinnost po celou dobu životnosti nádoby. Při použití sazí, pigmentů nebo inhibitorů, které se liší od těch, které byly použity pro výrobu zkoušeného konstrukčního typu, může být od opakování zkoušek upuštěno, nebude-li mít změněný obsah sazí, pigmentů nebo inhibitorů nepříznivý vliv na fyzikální vlastnosti konstrukčního materiálu.

6.5.3.2.7	Aby se zlepšila odolnost proti stárnutí nebo pro jiné účely, mohou být do materiálu tělesa přimíseny přísady za předpokladu, že tyto přísady nebudou mít nepříznivý vliv na fyzikálně - chemické vlastnosti materiálu.

6.5.3.2.8	Při výrobě těles nádob IBC nesmí být použit materiál z již použitých nádob. Zbytky při výrobě nebo odpady ze stejného výrobního procesu však smějí být použity. Toto však nemá vyloučit opětné použití jednotlivých částí, jako např. upevňovacích částí a podstavců palet za předpokladu, že tyto části nebyly při svém předchozím použití žádným způsobem poškozeny.

6.5.3.2.9	V naplněném stavu nesmí poměr výšky k šířce činit více než 2:1.

6.5.3.2.10	Vnitřní vložka musí být zhotovena z vhodného materiálu. Pevnost použitého materiálu a konstrukce vnitřní vložky musí být přiměřená vnitřnímu objemu IBC a předpokládanému použití. Spoje a uzávěry musejí být prachotěsné a schopné odolat tlaku a nárazům, které vznikají za normálních podmínek manipulace a přepravy.

6.5.3.3	Zvláštní ustanovení pro IBC z tuhých plastů

6.5.3.3.1	Tyto požadavky se vztahují na IBC z tuhých plastů pro přepravu tuhých látek nebo kapalin. IBC jsou těchto typů:

11H1	opatřené konstrukční výstrojí (rámem) odolávající plnému zatížení při stohování, pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem
11 H2	samonosné, pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované samospádem
21H1	opatřené konstrukční výstrojí (rámem) odolávající plnému zatížení při stohování, pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem
21 H2	samonosné, pro tuhé látky, plněné a vyprazdňované pod tlakem
31H1	opatřené konstrukční výstrojí (rámem) odolávající plnému zatížení při stohování, pro kapaliny.
31 H2	samonosné, pro kapaliny.

6.5.3.3.2	Těleso nádoby musí být zhotoveno z vhodného plastu známé specifikace. Pevnost materiálu a konstrukce musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu IBC a jejímu předpokládanému použití. Materiál musí být přiměřeným způsobem odolný proti stárnutí a ovlivnění plněnými látkami a popřípadě také odolávat ultrafialovému záření. Odolnost vůči nízké teplotě je nutno vzít v úvahu pokud je to účelné. Za normálních přepravních podmínek nesmí docházet k pronikání náplně.

6.5.3.3.3	Je-li nutná ochrana proti ultrafialovým paprskům, musí se provést přidáním sazí nebo jiných vhodných pigmentů nebo inhibitorů. Tyto přísady musí být snášenlivé s obsahem a musí si zachovat svoji účinnost po celou dobu životnosti tělesa nádoby. Při použití sazí, pigmentů nebo inhibitorů, které se liší od těch, které byly použity pro výrobu zkoušeného konstrukčního typu, může být od opakování zkoušek upuštěno, nebude-li mít změněný obsah sazí, pigmentů nebo inhibitorů nepříznivý vliv na fyzikálně - chemické vlastnosti materiálu.

6.5.3.3.4	Pro zlepšení odolnosti proti stárnutí nebo pro jiné účely mohou být do materiálu tělesa nádoby přimíseny přísady za předpokladu, že tyto přísady nebudou mít nepříznivý vliv na fyzikálně - chemické vlastnosti materiálu.

6.5.3.3.5	Pro výrobu IBC z tuhých plastů nesmí být použit materiál jiný než rozemleté zbytky z téhož výrobního procesu.

6.5.3.4	Zvláštní ustanovení pro kompozitní IBC s vnitřní plastovou nádobou

6.5.3.4.1	Tyto požadavky se vztahují na kompozitní IBC pro přepravu tuhých látek nebo kapalin těchto typů:

11HZ1	kompozitní IBC s tuhou plastovou vnitřní nádobou pro tuhé látky plněné a vyprazdňované samospádem
11 HZ2	kompozitní IBC s flexibilní plastovou vnitřní nádobou, pro tuhé látky plněné a vyprazdňované samospádem
21NZ1	kompozitní IBC s tuhou plastovou vnitřní nádobou, pro tuhé látky plněné a vyprazdňované pod tlakem
21 HZ2	kompozitní IBC s flexibilní plastovou vnitřní nádobou, pro tuhé látky plněné a vyprazdňované pod tlakem
31HZ1	kompozitní IBC s tuhou plastovou vnitřní nádobou pro kapaliny
31 HZ2	kompozitní IBC s flexibilní plastovou vnitřní nádobou pro kapaliny.

Tento kód musí být upraven nahrazením písmene Z velkým písmenem podle 6.5.1.4.1 b) k vyznačení druhu materiálu vnějšího pláště.

6.5.3.4.2	Vnitřní nádoba bez svého vnějšího pláště není určena k tomu, aby vykonávala obalovou funkci. „Tuhá" vnitřní nádoba je nádoba, které zůstává její tvar, pokud je prázdná s umístěnými uzávěry a bez podpory vnějšího zajištění. Jakákoli vnitřní nádoba, pokud není „tuhá", je považována za „flexibilní".

6.5.3.4.3	Vnější plášť sestává zpravidla z tuhého materiálu formovaného tak, aby chránil vnitřní nádobu před fyzickým poškozením při manipulaci a přepravě, avšak není určeno k tomu, aby zastávalo funkci obalu. Pokud je to vhodné zahrnuje základní paletu.

6.5.3.4.4	Kompozitní IBC s plně uzavřeným vnějším pláštěm je nutno konstruovat tak, aby bylo možno snadno posoudit stav vnitřní nádoby ve spojení se zkouškami těsnosti a hydraulickými tlakovými zkouškami.

6.5.3.4.5	Nejvyšší vnitřní objem IBC typu 31 HZ2 smí být nejvýše 1250 litrů.

6.5.3.4.6	Vnitřní nádoba musí být vyrobena z vhodného plastu známé specifikace. Pevnost materiálu a konstrukce musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu IBC a jejímu předpokládanému použití. Materiál musí být přiměřeně odolný proti stárnutí a ovlivnění plněnými látkami a popřípadě také odolávat ultrafialovým paprskům. Musí se brát v úvahu provedení pro nízkou teplotu, pokud je to vhodné. Za normálních přepravních podmínek nesmí docházet k pronikání obsahu vně IBC.

6.5.3.4.7	Je-li nutná ochrana proti ultrafialovým paprskům, musí se provést přidáním sazí nebo jiných vhodných pigmentů nebo inhibitorů .Tyto přísady musí být snášenlivé s obsahem a musí si zachovat svoji účinnost po celou dobu životnosti tělesa nádoby. Při použití sazí, pigmentů nebo inhibitorů, které se liší od těch, které byly použity pro výrobu odzkoušeného konstrukčního typu, může být od opakování zkoušek upuštěno, nebude-li mít změněný obsah sazí, pigmentů nebo inhibitorů nepříznivý vliv na fyzikální vlastnosti materiálu.

6.5.3.4.8	Pro zlepšení odolnosti proti stárnutí nebo pro jiné účely mohou být do materiálu tělesa nádoby přimíseny přísady za předpokladu, že tyto přísady nebudou mít nepříznivý vliv na fyzikálně - chemické vlastnosti materiálu.

6.5.3.4.9	Pro výrobu vnitřních nádob nesmí být použit materiál jiný než rozemleté zbytky z téhož výrobního procesu.

6.5.3.4.10	Vnitřní nádoba IBC typu 31 HZ2 musí být tvořena nejméně třemi vrstvami.

6.5.3.4.11	Pevnost materiálu a konstrukce vnějšího zajištění (obalu) musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu kompozitní IBC a jejímu použití.

6.5.3.4.12	Vnější plášť nesmí mít žádné vyčnívající části, které by mohly poškodit vnitřní nádobu.

6.5.3.4.13	Kovový vnější plášť musí být vyroben z vhodného materiálu odpovídající tloušťky.

6.5.3.4.14	Vnější plášť z přírodního dřeva musí být z vyzrálého, suchého a bezvadného dřeva, aby se zabránilo tomu, že bude ovlivněna pevnost jeho částí. Horní a spodní části mohou být z vodovzdorných materiálů rekonstituovaného dřeva, jako dřevovláknitých desek, dřevotřískových desek nebo z jiných vhodných materiálů.

6.5.3.4.15	Vnější plášť z překližky musí být vyroben z dobře vyzrálé loupané nebo řezané dýhy, suché a bez vad, které by mohly podstatně ovlivnit pevnost pláště. Jednotlivé vrstvy musí být dobře slepeny vodovzdorným lepidlem. Při výrobě vnějšího pláště mohou být spolu s překližkou použity také jiné vhodné materiály. Vnější plášť musí být pevně spojen hřebíky nebo díly musí být upevněny na rohových sloupcích nebo zakončeních nebo kompletován jinými rovnocennými prostředky.

6.5.3.4.16	Stěny vnějšího pláště z rekonstituovaného dřeva musí. být z vodovzdorných materiálů, jako dřevotřískových nebo dřevovláknitých desek nebo jiných vhodných materiálů stejného druhu. Ostatní části pláště smí být vyrobeny z jiných vhodných materiálů.

6.5.3.4.17	Lepenkový vnější plášť musí být vyroben z hladké lepenky nebo ze tří a vícevrstvé vlnité lepenky dobré kvality, odpovídající vnitřnímu objemu a účelu použití. Odolnost vnějšího povrchu proti vodě musí být taková, aby zvýšení hmotnosti po dobu 30 minut trvající zkoušky na absorpce vody dle metody Cobb nečinila více než 155 g/m2 (viz ISO 535:1991). Lepenka musí mít vhodnou pevnost v ohybu. Lepenka musí být formátována bez narušení a rylována tak, aby se při sestavení nelámala, její povrch se nenarušil a aby se příliš neprohýbal. Vlny vlnité lepenky musejí být pevně slepeny s vnější vrstvou.

6.5.3.4.18	Vnější hrany lepenkového mohou mít dřevěný rám nebo být úplně ze dřeva. Pro zesílení mohou být použity dřevěné lišty.

6.5.3.4.19	Tovární hrany lepenkového vnějšího pláště musí být spojeny lepící páskou, přeplátovány a slepeny nebo sešity kovovými sponami. U přeplátovaných spojů musí být přesah přiměřeně široký. Jestliže uzávěr je proveden slepením nebo lepicím páskou, musí být lepidlo vodovzdorné.

6.5.3.4.20	Jestliže je vnější plášť z plastu, vztahují se na něj odpovídající požadavky uvedené v 6.5.3.4.6 až 6.5.3.4.9, přičemž v tomto případě požadavky vztahující se na vnitřní nádoby se vztahují i na vnější plášť kompozitních IBC.

6.5.3.4.21	Vnější plášť IBC typu 31HZ2 musí plně obklopovat vnitřní nádobu ze všech stran.

6.5.3.4.22	Každé integrální paletové dno, které patří k IBC, nebo odnímatelná paleta musí umožňovat mechanickou manipulaci IBC s náplní na nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost).

6.5.3.4.23	Paletu nebo integrální dno je nutno konstruovat tak, aby byly bez výčnělků, které by mohly při manipulaci způsobit porušení spodku nádoby IBC.

6.5.3.4.24	Vnější plášť s odnímatelnou paletou musí být bezpečně spojeny, aby byla zajištěna stabilita při manipulaci a přepravě. Použije-li se odnímatelná paleta musí být její povrch zbaven ostrých, vyčnívajících částí, které by mohly IBC poškodit.

6.5.3.4.25	Zesilovací prvky pro zvýšení stohovací pevnosti, jako, dřevěné podpěry, musí být umístěny vně vnitřní nádoby.

6.5.3.4.26	Pokud jsou IBC určeny ke stohování, musí být nosná plocha utvořena tak, aby zatížení bylo bezpečně rozloženo. Tyto IBC musí být konstruovány tak, aby zátěž nebyla nesena vnitřní nádobou.

6.5.3.5	Zvláštní ustanovení pro lepenkové IBC

6.5.3.5.1	Tyto požadavky se vztahují na IBC z lepenky pro přepravu tuhých látek, které se plní a vyprazdňují samospádem. IBC z lepenky jsou typu 11G.

6.5.3.5.2	IBC z lepenky nesmějí být opatřeny úchyty pro zvedání shora.

6.5.3.5.3	Těleso nádoby musí být vyrobeno ze silné lepenky nebo tří a vícevrstvé vlnité lepenky (s jednou nebo více zvlněnými vrstvami) dobré jakosti, přizpůsobených vnitřnímu objemu IBC a předpokládanému použití. Odolnost vnější plochy proti vodě musí být taková, aby zvětšení hmotnosti během 30 minut trvající zkoušky absorpce vody podle metody Cobb nečinilo více než 155 g/m2 (viz ISO 535:1991). Lepenka musí mít vhodnou pevnost v ohybu. Lepenka musí být formátována bez porušení a rylována tak, aby se při sestavení nelámala, její povrch se nepraskal a aby se nepatřičně neprohýbala. Vlny vlnité lepenky musí být pevně slepeny s vnější vrstvou.

6.5.3.5.4	Stěny včetně víka a dna musí mít minimální pevnost proti proražení 15 J, měřenou podle ISO 3036:1975.

6.5.3.5.5	Výrobní hrany tělesa nádoby je nutno opatřit vhodným přeplátováním a spojit použitím lepicí pásky, zalepením, sešitím kovovými sponami nebo jinými upevňovacími systémy s minimálně stejnou účinností. Jestliže se. spojení provádí zalepením nebo použitím lepicí pásky, musí se použít lepidlo odolné proti vodě. Kovové spony musí prošít všechny spojované díly a musí se použít ochrana tak, aby vnitřní vložka nemohla být podřena ani propíchnuta.

6.5.3.5.6	Vnitřní vložka musí být vyrobena z vhodného materiálu. Odolnost použitého materiálu a konstrukce vložky musí být přizpůsobena vnitřnímu objemu IBC a předpokládanému použití. Spoje a uzávěry musí být prachotěsné a schopné odolávat tlakům a nárazům, které mohou nastat za normálních manipulačních a přepravních podmínek.

6.5.3.5.7	Jakýkoliv integrální paletový podstavec, který patří k IBC, nebo odnímatelná paleta musí být uzpůsobené pro mechanickou manipulaci IBC po naplnění na nejvyšší dovolenou celkovou hmotnost.

6.5.3.5.8	Paletu nebo integrální podstavec je nutno konstruovat tak, aby styčná plocha s nádobou IBC byla bez výčnělků, které by při manipulaci mohly způsobit škody.

6.5.3.5.9	Těleso nádoby je nutno spojit s jakoukoliv odnímatelnou paletou tak, aby byla zajištěna stabilita při manipulaci a přepravě. Horní povrch odnímatelné palety, musí být zbaven ostrých vyčnívajících částí, které by mohly IBC poškodit.

6.5.3.5.10	Zesilovací prvky ke zvýšení stohovací odolnosti, jako dřevěné podpěry, smějí být použity, ale musí být umístěny vně vnitřní vložky.

6.5.3.5.11	Pokud jsou IBC určeny pro stohování, musí být nosná plocha utvořena tak, aby zatížení bylo bezpečně rozděleno.

6.5.3.6	Zvláštní ustanovení pro dřevěné IBC

6.5.3.6.1	Tyto požadavky se vztahují na IBC ze dřeva pro přepravu tuhých látek, plněných a vyprazdňovaných samospádem. IBC ze dřeva jsou těchto typů:

11 C	Přírodní dřevo s vnitřní vložkou
11 D	Překližka s vnitřní vložkou
11 F	Rekonstituované dřevo s vnitřní vložkou

6.5.3.6.2	IBC ze dřeva nesmějí být opatřeny úchyty pro zvedání shora.

6.5.3.6.3	Odolnost použitých materiálů a druh konstrukce musí být přizpůsobeny vnitřnímu objemu a účelu použití IBC.

6.5.3.6.4	Přírodní dřevo musí být dobře vyzrálé, suché a bez vad, aby se zabránilo snížení odolnosti každého jednotlivého dílu IBC. Každý díl IBC musí sestávat z jednoho kusu (plnostěnný) nebo mu být rovnocenný. Díly (z přířezů) se považují za rovnocenné jednomu kusu, použije-li se vhodná metoda lepených spojů (jako např. Lindermanovo spojení - rybinový spoj, na pero a drážku, spojení na polodrážku nebo na tupý spoj s nejméně dvěma zvlněnými kovovými upevňovacími prvky pro každý spoj nebo jiné nejméně stejně účinné metody.

6.5.3.6.5	Překližková tělesa nádoby musí být minimálně z třívrstvé překližky. Musí být vyrobena z dobře vyzrálé rotačně loupané, nebo řezané dýhy, suché a bez vad, které by mohly podstatně ovlivnit pevnost tělesa nádoby. Jednotlivé vrstvy musí být slepeny lepidlem odolným proti vodě. Při výrobě těles nádoby mohou být spolu s překližkou použity také jiné vhodné materiály.

6.5.3.6.6	Tělesa nádoby z rekonstituovaného dřeva musí být z materiálů odolných proti vodě jako dřevotřískových nebo dřevovláknitých desek nebo jiných vhodných materiálů stejného typu.

6.5.3.6.7	Díly IBC musí být v hranových a rohových spojích pevně sbity hřebíky nebo kompletovány jiným vhodným způsobem.

6.5.3.6.8	Vnitřní vložka musí být zhotovena z vhodného materiálu. Pevnost použitého materiálu a konstrukce vnitřní vložky musí být přiměřená vnitřnímu objemu IBC a předpokládanému použití. Spoje a uzávěry musejí být prachotěsné a schopné odolat tlaku a nárazům, které vznikají za normálních podmínek manipulace a přepravy.

6.5.3.6.9	Integrální paletový podstavec, který patří k IBC, nebo odnímatelná paleta musí být uzpůsobeny k mechanické manipulaci IBC po naplnění na nejvyšší dovolenou celkovou hmotnost.
6.5.3.6.10	Paletu nebo integrální podstavec je nutno konstruovat tak, aby spodek IBC byl bez výčnělků, které by mohly při manipulaci způsobit poškození.

6.5.3.6.11	Těleso musí být spojeno s odnímatelnou paletou, aby byla zajištěna stabilita pří manipulaci a přepravě. Použije-li se odnímatelná paleta, musí být její povrch zbaven ostrých, vyčnívajících částí, které by mohly IBC poškodit.

6.5.3.6.12	Zesilovací přípravky pro zvýšení stohovací pevnosti, jako, dřevěné podpěry, mohou být použity, musí být ale umístěny vně vnitřní vložky.

6.5.3.6.13	Pokud je IBC určeno pro stohování, musí být nosná plocha utvořena tak, aby zatížení bylo bezpečně rozloženo.

6.5.4	Požadavky na zkoušky IBC

6.5.4.1	Provedení a četnost zkoušek

6.5.4.1.1	Konstrukční typ každého IBC musí být odzkoušen a schválen podle postupů stanovených příslušným orgánem pro každý konstrukční typ před jeho použitím. Konstrukční typ IBC je určen konstrukcí, velikostí, materiálem a tloušťkou stěn, způsobem výroby a plnicím a vyprazdňovacím zařízením; může mít ale různé povrchové úpravy. Zahrnuty jsou rovněž IBC, které se od konstrukčního typu liší pouze menšími vnějšími rozměry.

6.5.4.1.2	Zkoušky musí být prováděny na IBC připravenými k přepravě. IBC musí být plněny podle údajů pro různé zkoušky. Látky, určené k přepravě mohou být nahrazeny náhradní náplní, pokud se tím nezkreslí výsledek zkoušek. Jestliže tuhé látky budou nahrazeny jinými látkami, musí mít tyto stejné fyzikální vlastnosti (hmotnost, velikost zrna a pod.) jako látky určené k přepravě. Je přípustné použít dodatečná závaží, jako sáčky s olověným šrotem, aby bylo dosaženo potřebné celkové hmotnosti kusů, pokud jsou vloženy tak, aby neovlivnily výsledek zkoušek.

6.5.4.1.3	Použije-li se při zkoušce pádem místo kapaliny jiná látka, musí mít tato srovnatelnou relativní hustotu a viskozitu jako látka, která má být přepravována. Pro zkoušku pádem může být místo kapaliny rovněž použita voda, a sice za následujících podmínek:

(a)	jestliže látky, které se mají přepravovat, mají relativní hustotu nejvíce 1,2, platí jako výšky pádu výšky, které jsou uvedeny v 6.5.4.9.4;

(b)	jestliže látky určené k přepravě mají relativní hustotu více než 1,2, výšky pádu musí být vypočteny na základě relativní hustoty (d) látky určené k přepravě a zaokrouhleny na jedno desetinné místo takto:

Obalová skupina I	Obalová skupina II	Obalová skupina III	
d x 1.5 m	d x 1.0 m	d x 0.67 m	

6.5.4.2	Zkoušky konstrukčního typu

6.5.4.2.1	Jedno IBC každého konstrukčního typu, rozměru, tloušťky stěny a způsobu konstrukce musí být podrobeno zkouškám v pořadí uvedeném v 6.5.4.3.5 a jak je uvedeno v 6.5.4.5 až 6.5.4.12. Tyto zkoušky konstrukčního typu musí být provedeny podle požadavku příslušného orgánu.

6.5.4.2.2	Příslušný orgán může povolit selektivní zkoušení IBC, které se pouze nepatrně liší od již schváleného typu, např. malými zmenšeními vnějších rozměrů.

6.5.4.2.3	Pokud jsou používány odnímatelné palety při těchto zkouškách, zkušební protokol vydaný podle 6.5.4.13 musí zahrnovat technický popis použitých palet.

6.5.4.3	Příprava IBC ke zkouškám

6.5.4.3.1	Papírové a lepenkové IBC a kompozitní IBC s vnějším lepenkovým pláštěm se musí kondicionovat nejméně 24 hodin v atmosféře s řízenou teplotou a relativní vlhkostí. Jsou tři možnosti, z nichž se musí jedna zvolit. Přednostní atmosféra je 23 ± 2°C a 50 ± 2% relativní vlhkosti. Dvě další možnosti jsou 20 ± 2°C a 65 ± 2% relativní vlhkostí, nebo 27 ± 2°C a 65 ± 2% relativní vlhkostí.

POZN: Průměrné hodnoty musí být uvnitř tohoto tolerančního rozmezí. Krátkodobé výkyvy a omezení měření mohou způsobit, že jednotlivá měření se mohou pohybovat v rozmezí ± 5 % relativní vlhkosti bez významného vlivu na zhoršení reprodukovatelnosti zkoušky.

6.5.4.3.2	Dále musí být zjištěno, zda plasty použité při výrobě IBC z tuhého plastu (typů 31 H1 a 31 H2) a kompozitních IBC (typů 31HZ1 a 31HZ2) odpovídají požadavkům v 6.5.3.3.2 až 6.5.3.3.4 a 6.5.3.4.6 až 6.5.3.4.9.

6.5.4.3.3	Na důkaz dostatečné chemické snášenlivosti s plněnými látkami musí být vzorky IBC po dobu šesti měsíců podrobeny předběžnému skladování. Po tuto dobu zůstanou vzorky IBC naplněné látkami, které mají být přepravovány, nebo látkami, které mají nejméně stejné vlivy, a to vlivy způsobující trhliny pnutím, zmenšování odolnosti a degradační vlivy na molekuly plastu, potom se vzorky podrobí vhodným zkouškám uvedeným v tabulce v 6.5.4.3.5.

6.5.4.3.4	V případě, že chování plastů bylo prokázáno nějakým jiným postupem, může být od výše uvedené zkoušky snášenlivosti upuštěno. Takové postupy musí být výše uvedené zkoušce snášenlivosti nejméně rovnocenné a musí být uznány příslušným orgánem.

6.5.4.3.5	Požadované zkoušky konstrukčního typu a jejich pořadí
Typ IBC	Zdvih zdola	Zdvih shora)	Stohováníb)	Těsnost	Vnitřní hydraul. tlak	Pád	Roztržení	Pád z překlopení	Vztyčo vání	
Kovové 11A, 11B, 11N	 1.a)	 2.	 3.	 -	 -	 4.e)	 -	 -	 -	
21A, 21B, 21N, 31A, 31B, 31N	 1.a)	 2.	 3.	 4.	 5.	 6.e)	 -	 -	 -	
flexibilní d)	-	xc)	x	-	-	x	x	x	x	
Tuhé plasty: 11H1, 11H2	 1a)	 2.	 3.	 -	 -	 4.	 -	 -	 -	
21H1, 21H2, 31H1, 31H2	 1a)	 2.	 3.	 4.	 5.	 6.	 -	 -	 -	
Kompozitní: 11HZ1, 11HZ2	 1a)	 2.	 3.	 -	 -	 4.e)	 -	 -	 -	
21HZ1, 21HZ2, 31HZ1, 31HZ2	 1a)	 2.	 3.	 4.	 5.	 6.e)	 -	 -	 -	
Lepenkové	1.	-	2.	-	-	3.	-	-	-	
Dřevěné	1.	-	2.	-	-	3.	-	-	-	

a	Pokud jsou lBC konstruovány pro tento způsob manipulace.
b	Pokud jsou IBC konstruovány pro stohování.
c	Pokud jsou IBC konstruovány pro zdvih shora nebo ze strany.
d	Požadovaná zkouška označená x; IBC, která prošla jednou zkouškou, může být použita pro další zkoušku v jakémkoli pořadí.
e	Jiná JBC stejné konstrukce může být použita pro zkoušku volným pádem.

6.5.4.4	Zkouška zdvihem zdola

6.5.4.4.1	Rozsah použití

Pro všechny lepenkové a dřevěné IBC a pro všechny typy IBC, které jsou opatřeny zařízením pro zdvih zdola (k vidlicové manipulaci), jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.4.2	Příprava IBC pro zkoušku

IBC musí být naplněna při stejnoměrném rozdělení nákladu do 1,25 násobku své nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti.

6.5.4.4.3	Postup zkoušky

IBC musí být dvakrát zdviženo vysokozdvižným vozíkem. a opět spuštěno. Přitom musí být vidlice vozíku nasazeny centrálně a vzdáleny od sebe tak, aby tato vzdálenost odpovídala 314 rozměrů strany, na kterou se vidlice zasouvají (ledaže by body pro nasunutí vidlic byly předem dány). Vidlice vysokozdvižného vozíku musí být zasunuty nejméně do 314 ve směru zasunutí. Zkouška musí být opakována v každém možném směru zasunutí.

6.5.4.4.4	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Žádná trvalá deformace IBC, včetně palety, pokud tato existuje , která by ji učinila nezpůsobilou k přepravě, a žádná ztráta naplněné látky.

6.5.4.5	Zkouška zdvihem shora

6.5.4.5.1	Rozsah použití

Pro všechny typy IBC, které jsou konstruovány pro zdvih shora (k závěsné manipulací) nebo pro flexibilní IBC konstruované pro zdvih shora nebo ze strany jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.5.2	Příprava lBC pro zkoušku

Kovové IBC, IBC z tuhého plastu, kompozitní IBC s vnitřní nádobou z plastu musí být naplněny dvojnásobkem své nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti. Flexibilní IBC musí být zatíženy při stejnoměrném rozdělení nákladu šestinásobkem nejvyšší dovoleného zatížení (netto).

6.5.4.5.3	Postup zkoušky

Kovové a flexibilní IBC musí být stanoveným způsobem zdviženy, až se nedotýkají země a v této poloze drženy po dobu 5 minut.

IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC musí být zvedány:

(a)	za každou dvojici diagonálně protilehlých zvedacích zařízení tak, aby zdvihací síly působily svisle po dobu 5 minut; a

(b)	za každou dvojici diagonálně protilehlých zvedacích zařízení tak, aby zdvihací síly působily směrem do středu pod úhlem 45° ke svislici po dobu 5 minut.

6.5.4.5.4	Pro flexibilní IBC mohou být pro zkoušku zdvihem shora a pro přípravu ke zkoušce použity jiné postupy, které jsou nejméně stejně účinné.

6.5.4.5.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce

(a)	Kovové IBC, IBG z tuhého plastu a kompozitní IBC nesmějí vykazovat žádné trvalé deformace včetně základny palety, které by IBC učinily nezpůsobilé k přepravě, a žádnou ztrátu obsahu.

(b)	Flexibilní IBC: žádné poškození IBC nebo jejích zvedacích zařízení, které by ji učinilo nezpůsobilou pro přepravu nebo manipulaci.

6.5.4.6	Zkouška stohováním

6.5.4.6.1	Rozsah použití

Pro všechny typy IBC, které jsou konstruovány pro stohování na sobě, jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.6.2	Příprava IBC pro zkoušku

IBC musí být naplněna na svou nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost. Jestliže je pro svou specifickou hmotnost výrobek pro zkoušky nevhodný musí být IBC dodatečně naplněna tak, aby byl odzkoušena na svou nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost, přičemž zátěž musí být rovnoměrně rozložena.

6.5.4.6.3	Postup zkoušky

(a)	IBC musí být uložena dnem na rovnou tvrdou vodorovnou podložku a vystavena rovnoměrně rozloženému stohovacímu zkušebnímu zatížení (viz 6.5.4.6.4). IBC musí být vystavena zkušebnímu zatížení po dobu nejméně:

(i)	5 minut pro kovové IBC;

(ii)	28 dní při 40 °C pro IBC z tuhého plastu typů 11H2, 21H2 a 31H2 a pro kompozitní s vnějším plastovým pláštěm, které snesou stohovací zatížení (tj, typů 11HH1, 11HH2, 21HH1, 21NH2, 31HH1 a 31HH2);

(iii)	24 hodin pro všechny ostatní typy IBC;

(b)	Zatížení musí být aplikováno jednou z následujících metod:

(i)	jedna nebo více IBC stejného typu se naplní na nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost a uloží se na zkoušenou IBC;

(ii)	vhodná závaží se uloží na plochou desku nebo na napodobeninu dna IBC, která se pak umístí na zkoušenou IBC.

6.5.4.6.4	Výpočet zkušebního stohovacího zatížení

Zatížení, které se uloží na IBC, musí činit nejméně 1,8 násobek součtové nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti všech stejných IBC, které mohou být během přepravy nastohovány na IBC.

6.5.4.6.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce

(a)	Všechny typy IBC, kromě flexibilních IBC: žádná trvalá deformace, která by učinila IBC, včetně základní palety, nezpůsobilou pro přepravu, a žádná ztráta naplněné látky.

(b)	Flexibilní IBC: žádné poškození tělesa nádoby, které by učinilo IBC nezpůsobilé pro přepravu, a žádná ztráta obsahu.

6.5.4.7	Zkouška těsnosti

6.5.4.7.1	Rozsah použití

Pro typy IBC používané k přepravě kapalin a tuhých látek plněných nebo vyprazdňovaných pod tlakem jako zkouška konstrukčního typu a periodická zkouška.

6.5.4.7.2	Příprava IBC pro zkoušku

Zkouška musí být prováděna před upevněním jakéhokoli tepelně izolačního vybavení. Odvětrávací ventily se bud' musí nahradit uzavřenými, nebo se otvor pro odvětrávání musí utěsnit.

6.5.4.7.3	Postup zkoušky a zkušební tlak

Zkouška musí být prováděna po dobu nejméně 10 minut vzduchem o konstantním přetlaku nejméně 20 kPa (0,2 bar). Vzduchotěsnost IBC musí být určena přiměřenou metodou, jako např. měřením rozdílu tlaku nebo ponořením IBC do vody nebo, pro kovové IBC pokrytím švů a spojů mýdlovou pěnou. V případě ponoření do vody musí být použit pro hydrostatický tlak korekční činitel. Mohou být použity jiné, nejméně však stejně účinné metody.

6.5.4.7.4	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Žádné unikání vzduchu.

6.5.4.8	Zkouška vnitřním hydraulickým tlakem

6.5.4.8.1	Rozsah použití

Pro typy IBC používané pro přepravu kapalin a tuhých látek plněných nebo vyprazdňovaných pod tlakem jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.8.2	Příprava IBC pro zkoušku

Zkouška musí být prováděna před upevněním jakéhokoli tepelně izolačního vybavení. Zařízení pro vyrovnání tlaku musí být vyřazena z provozu nebo odstraněna a vzniklé otvory uzavřeny.

6.5.4.8.3	Postup zkoušky

Zkouška musí být prováděna po dobu nejméně 10 minut hydraulickým tlakem, který nesmí být menší než tlak uvedený v 6.5.4.8.4. IBC nesmějí být během zkoušky mechanicky podpírány.

6.5.4.8.4	Zkušební tlak

6.5.4.8.4.1	Kovové IBC:

(a)	Pro IBC typů 21A, 21B a 21N na tuhé látky obalové skupiny I: 250 kPa (2,5 bar) (přetlak);

(b)	Pro I BC typů 21A, 21B, 21N, 31A, 31B a 31N na látky obalové skupiny II nebo III: 200 kPa (2 bar) (přetlak);

(c)	Kromě toho pro IBC typů 31A, 31B a 31N: zkušební přetlak 65 kPa (0,65 bar). Tato zkouška se musí provést před zkouškou 200 kPa (2 bar).

6.5.4.8.4.2	IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC:

(a)	Pro IBC typů 21H1, 21H2, 21HZ1 a 21HZ2: 75 kPa (0,75 bar) (přetlak);

(c)	Pro IBC typů 31H1, 31H2, 31HZ1 a 31HZ2: vždy vyšší ze dvou hodnot, první je stanovena podle jedné z následujících metod:

(i)	celkový přetlak změřený v IBC (tj. tenze par plněné látky a parciální tlak vzduchu nebo jiných inertních plynů, minus 100 kPa) při 55 °C, vynásobený koeficientem bezpečnosti 1,5; tento celkový přetlak musí být stanoven na základě nejvyššího stupně plnění podle 4.1.1.4 a teploty plnění 15 °C;

(ii)	1,75 násobek tenze par přepravované látky při 50 °C minus 100 kPa, nejméně však se zkušebním tlakem 100 kPa;

(iii)	1,5 násobek tenze par přepravované látky při 55 °C minus 100 kPa, nejméně však se zkušebním tlakem 100 kPa;

a druhá se stanoví následující metodou:

(iv)	dvojnásobek statického tlaku přepravované látky, nejméně však dvojnásobná hodnota statického tlaku vody.

6.5.4.8.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce(kám)

(a)	Pro IBC typů 21A, 21B, 21N, 31A, 31B a 31N, které byly podrobeny zkušebnímu tlaku stanovenému v 6.5.4.8.4.1 a) nebo b): žádná netěsnost

(b)	Pro IBC typů 31A, 31B a 31N, které byly podrobeny zkušebnímu tlaku stanovenému v 6.5.4.8.4.1 c): žádná trvalá deformace, která by učinila IBC nezpůsobilou pro přepravu ani žádná netěsnost ;

(c)	Pro IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC: žádná trvalá deformace, která by učinila IBC nezpůsobilou pro přepravu, ani žádná netěsnost .

6.5.4.9	Zkouška volným pádem

6.5.4.9.1	Rozsah použití
Pro všechny typy IBC jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.9.2	Příprava IBC pro zkoušku
(a)	Kovové IBC: IBC musí být naplněny na nejméně 95 % svého vnitřního objemu pro tuhé látky nebo na 98 % pro kapaliny podle konstrukčního typu. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být vyřazena z provozu nebo odstraněna a vzniklé otvory uzavřeny;

(b)	Flexibilní IBC: IBC musí být naplněny na nejméně 95 % svého vnitřního objemu rovnoměrně rozloženým nákladem na svou nejvyšší dovolenou celkovou (btto)hmotnost;

(c)	IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC: musí být naplněny na nejméně 95 % svého vnitřního objemu pro tuhé látky nebo na 98 % pro kapaliny podle konstrukčního typu. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být vyřazena z provozu nebo odstraněna a vzniklé otvory uzavřeny. Zkouška musí být provedena, se vzorkem o teplotě včetně obsahu redukovánou na minus 18°C nebo na nižší teplotu. Pokud zkušební vzorky kompozitních IBC jsou připraveny tímto způsobem, může být upuštěno od kondicionování stanoveného v 6.5.4.3.1. Zkušební kapalina musí být udržována v kapalném stavu, v nezbytném případě s příměsí proti zmrznutí. Toto kondicionování se nemusí provádět, pokud dotyčné materiály jsou dostatečně tvárné a pevné v tahu při nízkých teplotách;

(d)	Lepenkové a dřevěné IBC: IBC musí být naplněny na nejméně 95 % svého vnitřního objemu podle konstrukčního typu.

6.5.4.9.3	Postup zkoušky

IBC musí padnout svým dnem na pevný, nepružný, hladký, plochý a vodorovný povrch tak, aby IBC narazila na uvažované nejslabší místo své základny.

IBC o vnitřním objemu 0,45 m3 nebo menším, musí být dále podrobeny pádům:

(a)	Kovové IBC: na nejzranitelnější část jinou, než je základna IBC zkoušená prvním pádem;
(b)	Flexibilní IBC: na nejzranitelnější boční stranu;
(d)	IBC z tuhého plastu, kompozitní, lepenkové a dřevěné IBC: na plochu boční strany, na plochu vrchní části a na roh.

Pády mohou být provedeny s jedním vzorkem nebo různými vzorky od jednoho typu IBC.

6.5.4.9.4	Výška pádu

Obalová skupina I	Obalová skupina II	Obalová skupina III	
1.8 m	1.2 m	0.8 m	

6.5.4.9.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce

(a)	Kovové IBC: žádná ztráta obsahu;

(b)	Flexibilní IBC: žádná ztráta obsahu. Malé unikání např. z uzávěrů nebo místy na švech při nárazu není považováno za vadu IBC, pokud nedochází po její postavení na zem k dalšímu úniku;

(c)	IBC z tuhého plastu, kompozitní, lepenkové a dřevěné IBC: žádná ztráta obsahu. Malý unik z uzávěrů při nárazu není považován za vadu IBC, pokud nedochází k následné netěsnosti;

6.5.4.10	Zkouška roztržením

6.5.4.10.1	Rozsah použití

Pro všechny typy flexibilních IBC jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.10.2	Příprava IBC pro zkoušku

IBC musí být naplněno nejméně do 95 % svého vnitřního objemu rovnoměrně rozloženým nákladem do nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti.

6.5.4.10.3	Postup zkoušky

Když je IBC na zemi, provede se řez nožem v délce 100 mm, který úplně pronikne nejširší z bočních stěn v úhlu 45° k hlavní ose IBC, a to v polovině výšky mezi dnem IBC a horní hladinou naplněné látky. IBC musí být potom vystaveno rovnoměrně rozdělenému stohovacímu zatížení odpovídajícímu dvojnásobku nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti. Zatížení musí působit nejméně po dobu 5 minut. IBC konstruované pro zdvihání shora nebo ze strany, musí být po odstranění stohovacího zatížení zvednuty, až se nedotýkají země, a v této poloze musí být drženy po dobu 5 minut.

6.5.4.10.4	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Řez se nesmí prodloužit o více než 25 % své původní délky.

6.5.4.11	Zkouška překlopením (pádem z překlopení)

6.5.4.11.1	Rozsah použití

Pro všechny typy flexibilních IBC jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.11.2	Příprava IBC pro zkoušku

IBC musí být naplněno nejméně na 95 % svého vnitřního objemu rovnoměrně rozloženým nákladem na nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost.

6.5.4.11.3	Postup zkoušky

IBC se musí převrátit aby padla na jakoukoliv část své výšky na pevnou, nepružnou, hladkou, plochou a vodorovnou plochu.

6.5.4.11.4	Výška pádu z překlopení

Obalová skupina I	Obalová skupina II	Obalová skupina III	
1.8 m	1.2 m	0.8 m	

6.5.4.11.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce
Žádná ztráta obsahu. Malé unikání např. z uzávěrů nebo místy na švech při nárazu není považováno za vadu IBC, pokud nedochází k dalšímu úniku;

6.5.4.12	Zkouška vztyčováním

6.5.4.12.1	Rozsah použití

Pro všechny flexibilní IBC konstruované pro zvedání shora nebo ze strany jako zkouška konstrukčního typu.

6.5.4.12.2	Příprava IBC pro zkoušku

IBC musí být naplněno nejméně na 95 % svého vnitřního objemu rovnoměrně rozloženým nákladem na nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost.

6.5.4.12.3	Postup zkoušky

Na straně ležící IBC musí být jedním ze zvedacích zařízení nebo dvěma zvedacími zařízeními jsou-li k dispozici čtyři, zvednuta rychlostí nejméně 0,1 m/s do svislé polohy tak, aby se už nedotýkala země.

6.5.4.12.4	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Žádné poškození IBC nebo jeho zvedacích zařízení, které by IBC učinilo nezpůsobilou pro přepravu nebo manipulaci.

6.5.4.13	Protokol o zkoušce

6.5.4.13.1	O zkoušce musí být sepsán protokol obsahující alespoň následující podrobnosti, který musí být přístupný uživatelům IBC:

1.	Název a adresa zkušebny;
2.	Jméno (název) a adresa žadatele (kde to je vhodné);
3.	Jednoznačné identifikační číslo protokolu o zkoušce;
4.	Datum protokolu o zkoušce;
5.	Výrobce IBC;
6.	Popis konstrukčního typu IBC (např. rozměry, materiály, uzávěry, tloušťky atd.), dále způsob výroby (např. tvarování foukáním), který může zahrnovat výkresy) nebo/a fotografii(e);
7.	Nejvyšší vnitřní objem;
8.	Charakteristiky zkoušených náplní (látek), např. viskozita a relativní hustota u kapalin a rozměr zrn u tuhých látek;
9.	Popisy zkoušky a výsledky;
10.	Zkušební protokol musí být podepsán s uvedením jména a postavení signatáře.

6.5.4.13.2	Protokol o zkoušce musí obsahovat prohlášení, že IBC určené pro přepravu bylo odzkoušeno podle příslušných ustanovení této kapitoly a že použití jiných obalových postupů nebo komponentů ji může učinit neplatnou. Jedno vyhotovení protokolu o zkoušce se uloží u příslušného orgánu.

6.5.4.14	Zkoušení každé jednotlivé kovové IBC, IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC

6.5.4.14.1	Tyto zkoušky musí být prováděny podle postupů stanovených příslušným orgánem.

6.5.4.14.2	Každá IBC musí odpovídat ze všech hledisek svému konstrukčnímu typu.

6.5.4.14.3	Každá kovová IBC, IBC z tuhého plastu a kompozitní IBC na kapaliny nebo na tuhé látky, která je plněna nebo vyprazdňována pod tlakem, musí být podrobena zkoušce těsnosti před prvním použitím IBC pro přepravu, po její opravě a dále v intervalech nejvýše dva a půl roku.

6.5.4.14.4	Výsledky zkoušek a totožnost subjektu, který zkoušky provedl, musí být uvedeny v protokolech o zkoušce, které musí být uloženy u vlastníka IBC do data následující zkoušky.

Kapitola 6.6

USTANOVENÍ PRO KONSTRUKCI A ZKOUŠENÍ VELKÝCH OBALŮ

6.6.1	Všeobecné

6.6.1.1	Ustanovení této kapitoly neplatí pro:

-	obaly pro třídu 2, vyjma velkých obalů pro předměty třídy 2, včetně obalů na aerosoly;

-	obaly pro třídu 6.2, vyjma velkých obalů pro UN 3291 odpad klinický;

-	obaly pro třídu 7 obsahující radioaktivní látky.

6.6.1.2	Velké obaly musí být vyráběny a zkoušeny podle programu zajištění kvality, který uspokojuje příslušný orgán, aby bylo zabezpečeno, že každý vyrobený obal odpovídá požadavkům této kapitoly.

6.6.1.3	Zvláštní požadavky na velké obaly v 6.6.4 jsou založeny na běžně používaných velkých obalech. Abychom vzali v úvahu pokrok ve vědě a technologii neexistuje námitka proti použití velkých obalů majících rozdílné specifikace od těch, které jsou uvedeny v 6.6.4, za předpokladu, že jsou stejně účinné, přijatelné pro příslušný orgán a schopné úspěšně absolvovat zkoušky popsané v 6.6.5. Jiné postupy zkoušení nežli jsou ty popsané v ADR jsou přijatelné za předpokladu, že jsou rovnocenné a jsou uznány příslušným orgánem.

6.6.1.4	Výrobci a následní distributoři obalů musí poskytnut informace ohledně následných postupů a popisu typů a rozměrů uzávěrů (zahrnujíc v to požadovaná těsnění) a jakýchkoliv dalších komponent potřebných k zajištění, aby obaly jak jsou předávány k přepravě byly schopné projít příslušnými zkouškami odolnosti dle této kapitoly.

6.6.2	Kód pro označení typu velkých obalů

6.6.2.1	Kódy používané pro velké obaly se skládají z:

(a)	dvou arabských číslic, a sice:

50 pro tuhé velké obaly; nebo

51 pro flexibilní velké obaly; a

(b)	latinské velké písmeno označující povahu materiálu, např. dřevo, ocel atd., podle seznamu v pododdíle 6.1.2.6.

6.6.2.2	Písmeno W může následovat (za) kód velkého obalu. Písmeno W znamená, že velký obal, ačkoliv je stejného typu označeného kódem, je vyroben podle specifikace rozdílné od specifikace odlišné od uvedené v 6.6.4, ale považuje se za ekvivalentní v souladu s požadavky v 6.6.1.3.

6.6.3	Značení

6.6.3.1	Primární značení: Každý velký obal, který je vyroben a určen pro použití podle požadavků ADR, musí být opatřen trvanlivým a čitelným značením, které obsahuje následující prvky:

(a)	symbol Spojených národů pro obaly:

pro velké kovové obaly, na kterých je označení provedeno vytlačením nebo vyražením, smí být namísto symbolu použito písmen "UN";

(b)	číslo "50" označuje tuhé velké obaly nebo "51" označuje flexibilní velké obaly, následované označením materiálového typu podle seznamu v 6.5.1.4.1 b);

(c)	Velké písmeno, které udává obalové skupiny, pro které je konstrukční typ schválen:

X pro obalové skupiny I, II, a III;

Y pro obalové skupiny II a III

Z jen pro obalovou skupinu III

(d)	Měsíc a rok (vždy poslední dvě číslice) výroby

(e)	Stát schvalující přidělení značky (udělení UN kódu); uvedený rozlišovací značkou pro motorová vozidla v mezinárodním provozu1);

(f)	Jméno nebo symbol výrobce a jiné označení pro velký obal podle ustanovení příslušného orgánu;

(g)	zkušební zátěž při zkoušce stohováním v kg, pro velké obaly, které nejsou určeny pro stohování se uvede "0",
(h)	Nejvyšší dovolená celková (btto) hmotnost v kg,

Výše požadované primární označení, musí být uvedeno v pořadí pododstavců.

Každý prvek značení aplikovaný v souladu s písmeny (a) až (h) musí být jasně oddělen, např. lomítkem nebo mezerou, tak aby byl snadno identifikovatelný.
___________
1)	Rozlišovací značky pro motorová vozidla v mezinárodním provozu podle Vídeňské konvence o silničním provozu (1968).

6.6.3.2	Příklady značení

	50A/X/0596/N/PQRS 2500/1000	Velký obal z ocele, který smí být stohován stohovací zátěž: 2500 kg, nejvýše přípustná hmotnost (btto): 1000 kg.	
	50H/Y/0495/D/ABCD 987/0/800	Velký obal z plastu, který nesmí být stohován, nejvyšší celková (btto) hmotnost: 800 kg.	
	51H/Z/0697/S/1999 0/500	Flexibilní velký obal, který nesmí být stohován, nejvyšší celková (btto) hmotnost: 500 kg.	

6.6.4	Zvláštní požadavky pro velké obaly

6.6.4.1	Zvláštní požadavky pro velké obaly z kovu

50 A	z oceli

50 B	z hliníku

50 N	z kovu (jiného než ocel nebo hliník)

6.6.4.1.1	Velké obaly musí být vyrobeny z přiměřeně tvarovatelného kovu, jehož svařitelnost byla plně prokázána. Svary musí být odborně provedeny a poskytovat plnou bezpečnost. Odolnost vůči nízké teplotě musí být brána v úvahu, když je to vhodné.

6.6.4.1.2	Musí se dbát na to, aby bylo zabráněno škodlivému galvanickému působení na základě doteku různých kovů.

6.6.4.2	Zvláštní požadavky na velké obaly z flexibilních materiálů

51 H	z flexibilního plastu

51 M	z papíru

6.6.4.2.1	Velké obaly musí být vyrobeny z vhodných materiálů. Pevnost materiálu a provedení flexibilních velkých obalů musí být uzpůsobeny vnitřnímu objemu a předpokládanému použití.

6.6.4.2.2	U všech flexibilních velkých obalů typu 51 M musí použitý materiál po minimálně 24 hodinovém úplném ponoření do vody vykazovat ještě minimálně 85% hodnoty pevnosti v tahu, která byla původně naměřena u materiálu při kondicionování do rovnovážného stavu při relativní vlhkostí do 67%.

6.6.4.2.3	Spoje musí být provedeny šitím, tepelným svařováním, lepením nebo jiným stejně vhodným postupem. Všechny konce švů se musí zabezpečit.

6.6.4.2.4	Flexibilní velké obaly musí vykazovat přiměřenou odolnost vůči stárnutí a ztrátě pevnosti způsobené ultrafialovým zářením, klimatickými podmínkami nebo obsaženou látkou a tím prokázat vhodnost k jejich předpokládanému použití.

6.6.4.2.5	U flexibilních velkých obalů z plastu, u kterých se vyžaduje ochrana proti ultrafialovému záření, se tato ochrana zajišťuje přidáním sazí nebo jiných vhodných pigment nebo inhibitorů (do konstrukčního materiálu). Tyto příměsi se musí snášet s plněným nákladem a musí zůstat funkční během celé doby použití velkého obalu. Při použití sazí, pigmentů nebo inhibitorů, které se odlišují od těch, které byly použity pro výrobu odzkoušeného konstrukčního typu, může být upuštěno od opakování zkoušek, pokud změněný obsah sazí, pigmentů nebo inhibitorů nemá negativní vliv na fyzikální vlastnosti konstrukčních materiálů.

6.6.4.2.6	Do materiálů velkých obalů smějí být přimíchány příměsi, které zlepší odolnost vůči stárnutí nebo pro jiné účely, za předpokladu, že nepříznivě neovlivní jeho fyzikální nebo chemické vlastnosti.

6.6.4.2.7	Je-li velký obal naplněn nesmí poměr výšky vůči šířce činit více než 2:1

6.6.4.3	Zvláštní požadavky na plastové velké obaly

50 H z tuhých plastů

6.6.4.3.1	Velký obal musí být zhotoven z vhodného plastu známé specifikace a jeho pevnost musí odpovídat objemu a přepokládanému používání. Materiál musí být odpovídajícím způsobem odolný vůči stárnutí a ztrátě pevnosti, způsobené obsahem nebo případně působením ultrafialového záření. Chování za nízké teploty musí být bráno v úvahu, pokud je to vhodné. Za normálních přepravních podmínek nesmí dojít k unikání obsahu .

6.6.4.3.2	Je-li potřebná ochrana proti ultrafialovému záření, musí být toto provedeno přidáním sazí nebo jiných vhodných pigmentů nebo inhibitorů. Tyto příměsi se musí snášet s obsahem a musí plnit svoji funkci během životnosti velkého obalu. Při použití sazí, pigmentů nebo inhibitorů, které se odlišují od těch, které byly použity pro výrobu odzkoušeného konstrukčního typu, může být upuštěno od opakování zkoušek, pokud změněný obsah sazí, pigmentů nebo inhibitorů nemá negativní vliv na fyzikální vlastnosti konstrukčního materiálu.

6.6.4.3.3	Aditiva mohou být přidány do materiálu velkého obalu ke zvýšení odolnosti vůči stárnutí, nebo pro jiné účely, pokud nepříznivě neovlivní fyzikální nebo chemické vlastnosti materiálu.

6.6.4.4	Zvláštní požadavky na lepenkové velké obaly

50 G z tuhé lepenky

6.6.4.4.1	Velký obal musí být zhotoven z pevné hladké lepenky nebo tří a vícevrstvé vlnité lepenky dobré kvality, které odpovídají objemu a předpokládanému použití. Odolnost vnějšího povrchu k absorpci vody podle Cobba 30 min (v režimu Cobb1800) nesmí být vyšší než 155 g/m2 (viz norma ISO -535:1991). Lepenka musí mít odpovídající pevnost v ohybu. Lepenka musí být formátována bez trhlin. Lepenka při kompletaci obalu se nesmí v rylování lámat či na povrchu popraskat, nebo se silně vyboulit. Vlny lepenky musí být pevně slepeny s vnější vrstvou.

6.6.4.4.2	Stěny, včetně víka a dna, musí vykázat odolnost vůči průrazu minimálně 15 J, měřeno podle normy ISO 3036:1975.

6.6.4.4.3	Výrobní spoje lepenkových vnějších obalů musí vykazovat dostatečné překrytí a musí být provedeny lepicí páskou, slepením, sešitím kovovými sponami nebo jiným minimálně stejně vhodným spojovacím prostředky. Je-li spojení provedeno slepením nebo za použití lepicí pásky, musí se použít vodovzdorné lepidlo. Kovové spony musí prošít všechny spojované části obalu a být tvarovány nebo chráněny tak, aby nemohly ohrozit vnitřní vložku prodřením nebo propíchnutím.

6.6.4.4.4	Paletová dna, která tvoří součást velkého obalu aneb jakékoliv odnímatelné palety, musí být uzpůsobeny k mechanické (vidlicové) manipulaci s velkým obalem naplněným na nejvyšší přípustnou celkovou (btto) hmotnost.

6.6.4.4.5	Odnímatelná paleta nebo paletové dno musí být bez výstupků, aby se zabránilo narušení spodku velkého obalu, což by při manipulaci mohlo být příčinou škody.

6.6.4.4.6	U odnímatelné palety musí být těleso obalu pevně spojeno s odnímatelnou paletou, aby se zajistila stabilita při manipulaci a přepravě. Mimo to musí být vrchní povrch odnímatelných palet prost ostrých výstupků, které by mohly poškodit velký obal.

6.6.4.4.7	Ke zvýšení odolnost při stohování, smějí být používány podpůrné prvky jako dřevěné vzpěry, které se však musí umístit vně vnitřní vložky.

6.6.4.4.8	Je-li předpokládáno stohování velkých obalů, musí být nosná plocha zhotovena tak, aby zátěž byla bezpečně rozložena.

6.6.4.5	Zvláštní požadavky na dřevěné velké obaly

50 C	z přírodního dřeva

50 D	z překližky

50 F	z rekonstituovaného dřeva

6.6.4.5.1	Pevnost používaných materiálů a jejich konstrukční aplikace musí odpovídat objemu a předpokládanému použití velkých obalů

6.6.4.5.2	Je-li velký obal z přírodního dřeva, musí být z dřeva dobře vyzrálého, vyschlého a dřeva bez vad aby nedošlo k závažnému snížení pevnosti kterékoliv části velkých obalů.Každý díl velkých obalů musí být plnostěnný (z jednoho kusu), nebo rovnocenný tomuto. Díly lze považovat za plnostěnné pokud přířezy dílu jsou spojeny odpovídající metodou např. Lindermanovo spojení, spojení na pero a drážku, přeplátováním, na tupý spoj s nejméně 2 vlnovitými kovovými upevňovacími prvky pro každý spoj nebo jiným stejně účinný způsobem.

6.6.4.5.3	Je-li velký obal z překližky, musí se tato skládat nejméně ze tří vrstev. Tyto musí být vyrobeny z dobře skladované (vyzrálé) loupané, po létech řezané dýhy, obchodně obvykle suché a bez vad, které by snížily pevnost velkého obalu. Jednotlivé vrstvy musí být spolu slepeny vodovzdorným lepidlem. Pro výrobu velkých obalů smí být použity také jiné vhodné materiály společně s překližkou.

6.6.4.5.4	Je-li velký obal z rekonstituovaného dřeva pak musí být materiály jako tvrdé dřevovláknité či dřevotřískové desky nebo jiné vhodné materiály vodovzdorné.

6.6.4.5.5	Velké obaly musí být pevně spojeny hřebíky nebo zabezpečeny s rohovými svlaky nebo konci, nebo musí být kompletovány jinými stejně vhodnými prostředky.

6.6.4.5.6	Paletové dno, který vytváří nedílnou část velkého obalu, nebo odnímatelná paleta musí být vhodné pro mechanickou manipulaci velkého obalu naplněného na nejvyšší přípustnou celkovou (btto) hmotnost.

6.6.4.5.7	Odnímatelná paleta nebo paletové dno musí být navrženy tak, aby se zabránily možnosti jakýchkoliv výčnělků základny velkého obalu, které by mohly být náchylné k vzniku poškození při manipulaci.

6.6.4.5.8	U odnímatelné palety musí být těleso obalu spojeno pevně s paletou, aby byla zajištěna stabilita při manipulaci a přepravě. Povrch odnímatelné palety musí být prost nerovností, které by mohly velký obal poškodit.

6.6.4.5.9	Zesilovací systémy jako jsou dřevěné podpěry k zvýšení stohovatelnosti, smí být použity, ale musí být situovány vně vnitřního vložky.

6.6.4.5.10	Je-li předpokládáno, že velké obaly budou stohovány, musí být nosné plochy uzpůsobeny tak, že dojde k bezpečnému rozložení působení nákladu.

6.6.5	Zkušební požadavky na velké obaly

6.6.5.1	Provádění a četnost zkoušek

6.6.5.1.1	Konstrukční typ každého velkého obalu musí být podroben v 6.6.5.3 předpokládaným zkouškám a to podle pevně stanovených postupů schválených příslušným orgánem.

6.6.5.1.2	Před použitím velkého obalu musí konstrukční typ tohoto velkého obalu obstát s úspěchem u zkoušek. Konstrukční typ velkého obalu je určen konstrukcí, rozměrem, použitým materiálem a jeho tloušťkou, způsobem výroby a balení, může však také zahrnovat různé opracováni povrchu, včetně velkých obalů, které se od svého konstrukčního typu odlišují pouze nižší konstrukční výškou .

6.6.5.1.3	Zkoušky musejí být provedeny se vzorky z výroby v intervalech, které jsou příslušným úřadem pevně stanoveny. Budou-li takovéto zkoušky provedeny na velkých obalech z lepenky, příprava při okolních podmínkách (prostředí) se považuje za rovnocennou podmínkám udaným v 6.6.5.2.3 .

6.6.5.1.4	Zkoušky se musejí opakovat také po každé modifikaci měnící konstrukci, materiál nebo technologii provedení velkých obalů.

6.6.5.1.5	Příslušný orgán může povolit selektivní zkoušku velkých obalů, které se jen velmi málo liší od již zkoušeného konstrukčního typu: např. menšími rozměry vnitřních obalů nebo vnitřními obaly s nižší čistou (netto) hmotnosti, nebo také velké obaly s malými redukcemi vnějšího(-ch) rozměru(-ů).

6.6.5.1.6	Je-li velký obal úspěšně odzkoušen s různými typy vnitřních obalů, variety takových rozdílných vnitřních obalů mohou být kompletovány v tomto velkém obalu.Navíc pokud je zachována stejná úroveň odolnosti balení, jsou povoleny následující změny ve vnitřních obalech bez dalšího zkoušení obalu

(a)	vnitřní obaly se stejnými nebo menšími rozměry se smějí použít za podmínky, že:

(i)	vnitřní obaly odpovídají konstrukci odzkoušených vnitřních obalů (např. tvar - kulatý, pravoúhlý atd.);

(ii)	použitý materiál vnitřních obalů (sklo, plast, kov atd.) vykazuje stejnou nebo vyšší odolnost proti nárazu a stohovacím tlakům než původně zkoušený vnitřní obal;

(iii)	vnitřní obaly mají stejné nebo menší otvory a uzávěr má obdobnou konstrukci (např. šroubovací víčko, vtlačné víčko atd.);

(iv)	přídavný fixační materiál bude použit v dostatečné míře, aby vyplnil prázdné meziprostory aby se zabránilo nekontrolovatelnému pohybu vnitřních obalů;

(v)	vnitřní obaly mají stejné uspořádání ve vnějším obalu jako ve zkoušeném obalu.

(b)	Nižší počet zkoušených vnitřních obalů nebo alternativních uvedených v odstavci a) smí být použit, pokud je použito dostatečné množství fixačních materiálů k vyplnění meziprostoru (meziprostorů) k zabránění nekontrolovatelnému pohybu vnitřních obalů.

6.6.5.1.7	Příslušný orgán může kdykoliv požadovat důkaz, aby zkouškami podle tohoto oddílu bylo prokázáno, že velké obaly ze sériové výroby splňují požadavky pro zkoušky konstrukčního typu.

6.6.5.1.8	Pod podmínkou, že platnost výsledků zkoušky nebude ovlivněna a se souhlasem příslušného úřadu, smí být provedeno více zkoušek s jedním vzorkem.

6.6.5.2	Příprava pro zkoušky

6.6.5.2.1	Zkoušky se provedou na velkých obalech připravených k přepravě, včetně vnitřních obalů nebo přepravovaných předmětů. Vnitřní obaly pro kapalné látky musí být plněny nejméně na 98% svého nejvyššího vnitřního objemu, pro tuhé látky na nejméně 95% svého nejvyššího vnitřního objemu. U velkých obalů, jejichž vnitřní obaly jsou určeny pro přepravu kapalných nebo pevných látek, je potřeba provést oddělené zkoušky s kapalným a tuhým obsahem. Látky obsažené ve vnitřních obalech nebo předměty obsažené ve velkých obalech určené k přepravě se smí nahradit jinými látkami nebo předměty, pokud tímto nebudou výsledky zkoušky negativně zkresleny. Jsou-li použity jiné vnitřní obaly nebo předměty, musí mít stejné fyzikální vlastnosti (hmotnost atd.) jako k přepravě určené vnitřní obaly nebo předměty. Je přípustné použít přídavnou zátěž, jako pytle s olověným šrotem, aby se dosáhlo požadované celkové hmotnosti kusu, pokud jsou použity tak, aby tímto neovlivnily výsledky zkoušky.

6.6.5.2.2	Velké obaly z plastu a velké obaly obsahující vnitřní obaly z plastu, vyjma pytlů, které jsou určeny pro pevných látky nebo předměty, je třeba podrobit zkoušce volným pádem, když teplota zkušebního vzorku a jeho obsahu byla redukována na -18 °C nebo nižší. Od kondiciování může být upuštěno, jestliže materiály obalu vykazují při nízkých teplotách dostatečnou poddajnost a pevnost v tahu. Budou-li zkušební vzorky připraveny tímto způsobem, lze ustoupit od kondicionování podle 6.6.5.2.3 . Pro zkoušky použité kapalné látky se musí udržet v kapalném stavu přidáním příměsi proti zmrznutí, pokud je to nutné.

6.6.5.2.3	Velké obaly z lepenky musí být minimálně 24 hodin kondicionovány v prostředí, kde je teplota a relativní vlhkost vzduchu řízena. Jsou tři možnosti, z nichž musí být jedna vybrána.

Upřednostněné prostředí je 23°C ± 2°C a 50% ± 2% relativní vlhkost vzduchu. Obě ostatní možnosti jsou 20°C ± 2°C a 65% ± 2% relativní vlhkosti vzduchu nebo 27°C ± 2°C a 65% ± 2% relativní vlhkosti vzduchu.

Pozn. Střední hodnoty musí ležet uvnitř těchto mezních hodnot. Krátkodobé odchylky a mezní hodnoty mohou vyvolat odchylky jednotlivých měření až 0 ± 5% pro relativní vlhkost vzduchu, bez významného zhoršení reprodukovatelnosti zkoušky.

6.6.5.3	Zkušební požadavky

6.6.5.3.1	Zkouška zdvihem zdola

6.6.5.3.1.1	Rozsah použití

Pro všechny druhy velkých obalů, které jsou uzpůsobeny ke zdvihu zdola (vidlicové manipulaci), jako zkouška konstrukčního typu.

6.6.5.3.1.2	Příprava velkých obalů pro zkoušku

Velký obal je plněn až k 1,25 násobku své nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti, přičemž je zátěž rovnoměrně rozložena.

6.6.5.3.1.3	Způsob provedení zkoušky

Velký obal musí být 2x zvednut vidlicovým vysokozdvižným vozíkem a nechá se potom klesnout, přičemž je třeba vidlice umístit centrálně s odstupem 3/4 od zaváděcího bočního rozměru (pokud nejsou zaváděcí body udány). Vidlice musí být zavedena až do 3/4 zaváděcího směru. Zkouška musí být opakována v každém možném zaváděcím směru.

6.6.5.3.1.4	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Žádné trvalé deformace velkého obalu, které ovlivní bezpečnost přepravy a žádná ztráta obsahu.

Zkouška zdvihem shora

6.6.5.3.2.1	Rozsah použití

Pro všechny druhy velkých obalů, které jsou uzpůsobeny pro zdvih shora (závěsnou manipulaci), jako zkouška konstrukčního typu.

6.6.5.3.2.2	Příprava velkých obalů pro zkoušku

Velké obaly musí být naplněny na dvojnásobek jejich nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotností. Flexibilní velké obaly musí být naplněny na šestinásobek jejich nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti, přičemž zátěž musí být rovnoměrně rozložena.

6.6.5.3.2.3	Způsob provedení zkoušky

Velké obaly musí být zvednuty způsobem, pro který jsou vybaveny, až se nacházejí volně nad podlahou a po dobu 5 minut jsou v této poloze drženy.

6.6.5.3.2.4	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Žádné trvalé deformace velkého obalu, které by ho činily k přepravě nepřípustným a žádná ztráta obsahu.

6.6.5.3.3	Zkouška stohováním

6.6.5.3.3.1	Rozsah použití

Pro všechny druhy velkých obalů, které jsou uzpůsobeny ke stohování na sobě, jako zkouška konstrukčního typu.

6.6.5.3.3.2	Příprava velkých obalů pro zkoušku

Velký obal musí být naplněn na svou nejvyšší dovolenou celkovou (btto) hmotnost.

6.6.5.3.3.3	Způsob provedení zkoušky

Velký obal musí svým dnem stát na vodorovném tvrdém podkladě a být vystaven působení rovnoměrně rozdělené zkušební zátěži (viz odstavec 6.6.5.3.3.4) po dobu nejméně 5 minut; Velké obaly ze dřeva, lepenky nebo plastu musí být této zátěži vystaveny nejméně 24 hodin.

6.6.5.3.3.4	Výpočet zkušební zátěže

Zátěž, kterou se velký obal zatíží, musí být minimálně 1,8 násobkem součtové nejvyšší dovolené celkové (btto) hmotnosti počtu stejných velkých obalů, které mohou být během přepravy na velký obal nastohovány.

6.6.5.3.3.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce

Žádné trvalé deformace velkého obalu, které by ho činily k přepravě nepřípustným a žádná ztráta obsahu.

6.6.5.3.4	Zkouška volným pádem

6.6.5.3.4.1	Rozsah použití

Pro všechny druhy velkých obalů, jako zkoušky konstrukčního typu.

6.6.5.3.4.2	Příprava velkých obalů na zkoušku

Velké obaly musí být naplněny podle 6.6.5.2.1

6.6.5.3.4.3	Způsob provedení zkoušky

Velké obaly se musí nechat spadnout na dopadovou plochu - tuhou, nepružící, hladkou, plochou s vodorovným povrchem tak, aby velký obal dopadl na nejslabší místo své základny (dna).

6.6.5.3.4.4	Výška pádu

Obalová skupina I	Obalová skupina II	Obalová skupina III	
1,8 m	1,2 m	0,8 m	

Pozn. Velké obaly pro látky a předměty třídy 7, pro samovolně se rozkládající látky třídy 4.1 a organické peroxidy třídy 5.2 musí být vyzkoušeny podle zkušebních požadavků pro obalovou skupinu ll.

6.6.5.3.4.5	Kritéria pro vyhovění zkoušce

6.6.5.3.4.5.1	Velké obaly nesmějí vykázat žádné poškození, které by ohrožovalo bezpečnost přepravy. Žádný únik přepravované látky z vnitřního(ch) obalu(ů) nebo předmětu(ů).

6.6.5.3.4.5.2	U velkých obalů pro předměty tříd 1 není dovolena žádná trhlina, která by umožnila únik výbušných látek nebo předmětů z velkého obalu.

6.6.5.3.4.5.3	Byl-li velký obal podroben zkoušce volným pádem, zkušební vzorek obstál, jestliže celý obsahu zůstal v obalu i když uzávěr už není prachotěsný.

6.6.5.4	Zkušební protokol

6.6.5.4.1	Na každý konstrukční typ velkého obalu musí být vydán atest s povolením značení (UN kódem dle 6.6.3) osvědčující, že konstrukční typ včetně jeho vybavení splnily požadavky zkoušek.

6.6.5.4.2	O zkoušce musí být sepsán zkušební protokol obsahující minimálně následující údaje a musí být dostupný uživatelům velkého obalu:

1.	Jméno a adresa zkušebny;

2.	Jméno a adresa objednavatele (pokud je to vhodné);

3.	Jednoznačná identifikace protokolu;

4.	Datum protokolu;

5.	Výrobce velkého obalu

6.	Popis konstrukčního typu velkého obalu (např. rozměry, materiály, uzávěry, tloušťky stěn atd.) a / nebo fotografie;

7.	Nejvyšší vnitřní objem / nejvyšší dovolená celková (btto) hmotnost;

8.	Charakteristické znaky zkoušeného obsahu, např. druhy a popisy použitých vnitřních obalů nebo předmětů

9.	Popisy a výsledky zkoušek;

10.	Zkušební protokol musí být podepsán s uvedením jména a funkce podepisujícího.

6.6.5.4.	Zkušební protokol musí obsahovat prohlášení, že pro přepravu připravený velký obal byl odzkoušen v souladu s příslušnými požadavky této kapitoly, a že tato zkušební zpráva při použití jiných způsobů balení nebo komponent, může být neplatná. Jedno vyhotovení zkušební zprávy je třeba poskytnout příslušnému úřadu.

KAPITOLA 6.7

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI, VÝROBU, INSPEKCE A ZKOUŠENÍ PŘEMÍSTITELNÝCH CISTEREN A UN CERTIFIKOVANÝCH VÍCEČLÁNKOVÝCH KONTEJNERŮ NA PLYN (MEGC)

POZNÁMKA:	Pro nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny, cisternové kontejnery a cisternové výměnné nástavby s nádržemi z kovových materiálů, pro bateriová vozidla a vícečlánkové kontejnery na plyn (MEGC) viz kapitola 6.8; pro cisterny z vyztužených plastů viz kapitola 6.9; pro cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů viz kapitola 6.10.

6.7.1	Platnost a všeobecné požadavky

6.7.1.1	Požadavky této kapitoly se vztahují na přemístitelné cisterny určené pro přepravu nebezpečných věcí tříd 2, 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 7, 8 a 9 a na MEGC určené pro přepravu nezchlazených plynů třídy 2 všemi druhy dopravy. Kromě požadavků této kapitoly, pokud není stanoveno jinak, příslušné požadavky Mezinárodní úmluvy pro bezpečné kontejnery (CSC) 1972, se změnami a doplňky, musí být splněny každou multimodální přemístitelnou cisternou nebo MEGC odpovídající definici "kontejner" této úmluvy. Dodatečné požadavky mohou být uplatněny na přemístitelné cisterny nebo MEGC přicházející na moře, které jsou manipulovány na otevřeném moři.

6.7.1.2	S přihlédnutím k vědeckému a technickému pokroku technické požadavky této kapitoly mohou být variantně upraveny alternativními ujednáními. Tato alternativní ujednání musí nabízet úroveň bezpečnosti nejméně takovou, která je dána požadavky této kapitoly s ohledem na snášenlivost s přepravovanými látkami, a schopnost přemístitelné cisterny nebo MEGC odolat, nárazu, zatížení a požáru. Pro mezinárodní dopravu alternativní ujednání přemístitelných cisteren nebo MEGC musí být schváleny vhodnými příslušnými orgány.

6.7.1.3	Pokud látka není uvedena v pokynech pro přemístitelné cisterny (T1 až T23, T50 nebo T75) ve sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2, prozatímní schválení může být vydáno příslušným orgánem země původu. Schválení musí být uvedeno v dokumentaci k zásilce a musí obsahovat nejméně informace normálně uvedené v pokynech pro přemístitelné cisterny a podmínky, za nichž musí být látka přepravována.

6.7.2	Požadavky na konstrukci, výrobu, inspekce a zkoušení přemístitelných cisteren určených pro přepravu látek tříd 3 až 9

6.7.2.1	Definice

Pro účely tohoto oddílu:

Alternativní ujednání znamená schválení zaručené příslušným orgánem pro přemístitelnou cisternu nebo MEGC, které byly konstruovány, vyrobeny nebo zkoušeny podle technických požadavků nebo zkušebních metod jiných, než uvedených v této kapitole;

Konstrukční rozmezí teplot pro nádrž musí být od - 40 °C do 50 °C pro látky přepravované za okolních podmínek. Pro látky manipulované za podmínek při zvýšené teplotě konstrukční teplota nesmí být nižší než nejvyšší teplota látky během plnění, vyprazdňování nebo přepravy. Přísnější konstrukční teploty musí být uvažovány pro přemístitelné cisterny provozované v tvrdých klimatických podmínkách;

Konstrukční tlak znamená tlak používaný pro výpočty požadovaný uznávaným předpisem pro tlakové nádoby. Konstrukční tlak musí být vyšší než nejvyšší z dále uvedených tlaků:

(a)	Nejvyšší dovolený efektivní přetlak v nádrži během plnění nebo vyprazdňování; nebo

(b)	Součet:

(i)	absolutního tlaku par (v barech) látky při 65 °C, minus 1 bar;

(ii)	dílčího tlaku (v barech) vzduchu nebo jiných plynů v prostoru nad látkou vlivem nejvyšší teploty 65 °C v tomto prostor a roztažnost kapaliny vlivem zvýšení střední teploty látky tr - tf (tr = teplota plnění, obvykle 15 °C, tt = 50 °C, nejvyšší střední teplota látky); a

(iii)	tlaku stanoveného na základě dynamických sil uvedených v 6.7.2.2.12, ale nejméně 0,35 bar;

(c)	dvě třetiny nejmenšího zkušebního tlaku uvedeného v příslušných pokynech pro přemístitelné cisterny ve 4.2.5.2.6;

Konstrukční výstroj znamená výztužné, upevňovací, ochranné a stabilizační prvky vně nádrže;

Měkká ocel znamená ocel se zaručenou mezí pevností v tahu 360 N/mm2 až 440 N/mm2 a zaručeným nejmenším prodloužením při přetržení podle 6.7.2.3.3.3;

Nádrž znamená část přemístitelné cisterny, která obsahuje látky určené pro přepravu (vlastní cisterna), včetně otvorů a jejich uzávěrů, ale nezahrnuje provozní výstroj a konstrukční výstroj;

Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM) znamená součet vlastní hmotnosti přemístitelné cisterny a nejvyšší dovolené užitečné hmotnosti;

Nejvyšší dovolený provozní tlak (MAWP) znamená tlak, který nesmí být menší než nejvyšší z dále uvedených tlaků měřených na vrcholu nádrže v provozní poloze:

(a)	Nejvyšší dovolený efektivní přetlak v nádrži během plnění nebo vyprazdňování; nebo

(b)	Nejvyšší dovolený efektivní přetlak, pro který je nádrž konstruována, jež nesmí být menší než součet:

(i)	absolutního tlaku par (v barech) látky při 65°C, minus 1 bar; a

(ii)	dílčího tlaku (v barech) vzduchu nebo jiných plynů v prostoru nad látkou vlivem nejvyšší teploty 65°C v tomto prostoru a roztažnost kapaliny vlivem zvýšení střední teploty látky tr - tf (tf = teplota plnění, obvykle 15°C, tr = 50 °C, nejvyšší střední teplota látky);

Provozní výstroj znamená měřicí přístroje a plnicí, vyprazdňovací, větrací, pojistná, zahřívací, chladicí a tepelně izolační zařízení;

Přemístitelná cisterna znamená multimodální cisternu s vnitřním objemem větším než 450 litrů používaná pro přepravu látek tříd 3 až 9. Přemístitelná cisterna zahrnuje nádrž s provozní výstrojí a konstrukční výstrojí nezbytnou pro přepravu nebezpečných látek. Přemístitelnou cisternu musí být možno plnit a vyprazdňovat bez sejmutí konstrukční výstroje. Musí mít stabilizační členy vně nádrže a musí ji být možno zvedat v naplněném stavu. Musí být především konstruována pro zdvih na vozidlo nebo loď a musí být vybavena zarážkami, úchyty nebo příslušenstvím umožňujícím mechanickou manipulaci. Silniční cisternová vozidla, cisternové vozy, nekovové cisterny a velké nádoby pro volně ložené látky (IBC) nespadají pod definici přemístitelných cisteren;

Referenční ocel znamená ocel s mezí pevností v tahu 370 N/mm2 a prodloužením při přetržení 27 %;

Zkouška těsnosti znamená zkoušku nádrže a její provozní výstroje používající plyn do vnitřního tlaku nejméně 25 % MAWP;

Zkušební flak znamená nejvyšší přetlak ve vrcholu nádrže během hydraulické tlakové zkoušky rovný nebo nejméně 1,5 násobku konstrukčního tlaku. Nejnižší zkušební tlak pro přemístitelné cisterny určené pro zvláštní látky je uveden v příslušných pokynech pro přemístitelné cisterny ve 4.2.5.2.6.

6.7.2.2	Všeobecné konstrukční a výrobní požadavky

6.7.2.2.1	Nádrže musí být konstruovány a vyrobeny v souladu s požadavky na tlakové nádoby uznávanými příslušným orgánem. Nádrže musí být vyrobeny z kovových materiálů vhodných pro tváření. Materiály musí v zásadě odpovídat národním a mezinárodním materiálovým normám. Pro svařované nádrže musí být použit pouze materiál, jehož svařitelnost byla plně prokázána. Sváry musí být odborně provedeny a zaručovat úplnou bezpečnost. Pokud výrobní proces a materiály to činí nezbytným, nádrže musejí být vhodně tepelně zpracovány, aby byla zaručena přiměřená pevnost ve svaru a tepelně ovlivněných zónách. Při volbě materiálu musí být vzaty v úvahu riziko křehkého lomu, napětí korozivních trhlin a odolnost proti nárazu. Pokud je použita jemnozrnná ocel, zaručená hodnota meze průtažnosti nesmí být vyšší než 460 NI/mm2 a zaručená hodnota horní meze pevnosti v tahu nesmí být vyšší než 725 N/mm2 podle specifikace materiálu. Hliník může být použit jako konstrukční materiál, jen pokud je uveden ve zvláštním ustanovení pro přemístitelnou cisternu pro zvláštní látku v sloupci (11) tabulky A kapitoly 3.2 nebo pokud je to schváleno příslušným orgánem. Pokud je hliník schválen, musí být izolován, aby se zabránilo ztrátě fyzikálních vlastností, pokud je podroben tepelnému zatížení 110 kW/m2 po dobu nejvýše 30 minut. Izolace musí zůstat účinná při všech teplotách do 649 °C a musí být potažena materiálem s bodem tavení nejméně 700 °C. Materiály přemístitelných cisteren musí být vhodné pro vnější prostředí, ve kterém mohou být přepravovány.

6.7.2.2.2	Nádrže přemístitelných cisteren, spojovací prvky a potrubí musí být vyrobeny z materiálů, které jsou:

(a)	Podstatně odolné proti působení látky(ek) určené(ých) k přepravě; nebo

(b)	Netečné nebo neutralizované chemickou reakcí; nebo

(c)	Potaženy antikorozním materiálem přímo nataženým na nádrž nebo spojeným rovnocennými prostředky.

6.7.2.2.3	Těsnění musí být vyrobena z materiálů odolných proti látkám určeným k přepravě.

6.7.2.2.4	Pokud jsou nádrže potaženy, potažení musí být dostatečně odolné proti působení látky(ek) určené(ých) k přepravě, homogenní, neporézní, bez trhlin, dostatečně pružné a shodné charakteristiky tepelné roztažnosti nádrže. Potažení každé nádrže, upevnění nádrže a potrubí musí být souvislé a musí pokrývat celou plochu jakékoli příruby. Pokud vnější upevnění jsou přivařena na cisternu, potažení musí být souvislé na upevnění a kolem celé plochy vnějších přírub.

6.7.2.2.5	Spoje a švy potažení musí být provedeny zatavením materiálů nebo jinými rovnocennými prostředky.

6.7.2.2.6	Dotyk různých kovů, které by mohly způsobit poškození galvanickými účinky, není připuštěn.

6.7.2.2.7	Materiály přemístitelné cisterny, včetně jakýchkoli přístrojů, těsnění, potažení a příslušenství nesmí nepříznivě ovlivňovat látky určené k přepravě v přemístitelné cisterně.

6.7.2.2.8	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány a vyrobeny s podporami pro bezpečnou základnu během přepravy a vhodnými zvedacími a spouštěcími upevňovacími prvky.

6.7.2.2.9	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány tak, aby odolaly beze ztráty obsahu nejméně vnitřnímu tlaku způsobenému obsahem a statickým, dynamickým a tepelným zatížením během normálních podmínek manipulace a dopravy. Konstrukce musí prokázat, že únavové účinky způsobené opakovanými těmito namáháními v průběhu očekávané životnosti přemístitelné cisterny byly vzaty v úvahu.

6.7.2.2.10	Nádrž, která má být vybavena podtlak vyrovnávajícím zařízením, musí být konstruována tak, aby odolala bez stálé deformace vnějšímu tlaku nejméně 0,21 baru nad vnitřní tlak. Podtlak vyrovnávající zařízení musí být nastaveno, aby vypouštělo při podtlaku do minus (-) 0,21 bar, pokud nádrž není konstruována pro vyšší vnější přetlak, v případě, kdy je nádrž podtlak vyrovnávajícím zařízením vybavena, nesmí být vyšší než konstrukční podtlak cisterny. Nádrž, která nemá být vybavena podtlak vyrovnávajícím zařízením, musí být konstruována, aby odolala bez stálé deformace vnějšímu tlaku nejméně 0,4 bar nad vnitřní tlak.

6.7.2.2.11	Podtlak vyrovnávající zařízení používané na přemístitelných cisternách, určené pro přepravu látek splňujících kritéria bodu vzplanutí třídy 3, včetně zahřátých látek přepravovaných při nebo nad jejich bod vzplanutí, musí být chráněny proti okamžitému prošlehnutí plamene do nádrže, nebo přemístitelná cisterna musí mít nádrž schopnou odolat bez úniku vnitřního výbuchu z prošlehnutí plamene do nádrže.

6.7.2.2.12	Přemístitelné cisterny a jejich upevnění musí při nejvyšším dovoleném zatížení být schopny absolvovat následující jednotlivé statické síly:

(a)	Ve směru jízdy: dvojnásobek MPGM násobená zemským zrychlením (g)1;

(b)	Vodorovně kolmo na směr jízdy: MPGM (pokud směr jízdy není jasně určen, síly musí být rovnocenné dvojnásobku MPGM) násobené zemským zrychlením (g)1;

(c)	Svisle vzhůru: MPGM násobená zrychlením (g)1; a

(d)	Svisle dolů: dvojnásobek MPGM (celkové zatížení včetně účinku gravitace) násobené zemským zrychlením (g)1.

6.7.2.2.13	U každé ze sil v 6.7.2.2.12 musí být zachován koeficient bezpečnosti takto:

(a)	Pro kovy mající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k mezi tažnosti; nebo

(b)	Pro kovy nemající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k zaručeným 0,2 % prokázané průtažnosti a pro austenitické oceli 1 % prokázané průtažnosti.

6.7.2.2.14	Hodnoty meze pevnosti nebo prokázané pevnosti musí být hodnoty podle národních a mezinárodních materiálových norem. Pokud jsou používány austenitické oceli, stanovené nejnižší hodnoty meze pevnosti nebo prokázané pevnosti podle materiálových norem mohou být zvýšeny o 15 %, pokud tyto vyšší hodnoty jsou ověřeny v materiálových kontrolních osvědčeních. Pokud neexistuje žádná materiálová norma pro daný materiál, hodnota meze pevnosti nebo prokázané pevnosti musí být schválena příslušným orgánem.

6.7.2.2.15	Přemístitelné cisterny musí být možno elektricky uzemnit, pokud jsou určeny pro přepravu látek s bodem vzplanutí podle kritérií pro třídu 3 včetně zahřátých látek přepravovaných při teplotě rovné nebo převyšující jejich bod vzplanutí. Musí být provedena taková opatření, aby se zamezilo nebezpečnému elektrostatickému výboji.
___________
1	Pro účely výpočtu g = 9, 81 m/s2

6.7.2.2.16	Pokud je to požadováno pro určité látky vhodným pokynem pro přemístitelné cisterny uvedeným ve sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném v 4.2.5.2.6 nebo zvláštním ustanovením pro přemístitelné cisterny uvedeným ve sloupci (11) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaným v 4.2.5.3, přemístitelné cisterny musí být provedeny s dodatečnou ochranou, která může mít formu dodatečné tloušťky nádrže nebo vyššího zkušebního tlaku, dodatečné tloušťky stěny nebo vyššího zkušebního tlaku stanoveného podle přirozeného nebezpečí spojeného s přepravou daných látek.

6.7.2.3	Konstrukční kritéria

6.7.2.3.1	Nádrže musí být konstruovány na základě matematické analýzy namáhání nebo experimentální míry odolnosti napětí nebo jinými metodami schválenými příslušným orgánem.

6.7.2.3.2	Nádrže musí být konstruovány a vyrobeny, aby odolaly hydraulickému zkušebnímu tlaku rovnému nejméně 1,5 násobku konstrukčního tlaku. Zvláštní požadavky pro určité látky v příslušném pokynu pro přemístitelné cisterny jsou uvedeny v sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 a popsány ve 4.2.5.2.6 nebo ve zvláštním ustanovení pro přemístitelné cisterny uvedeném ve sloupci (11) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném ve 4.2.5.3. Pozornost je věnována požadavkům na nejmenší tloušťku nádrže těchto cisteren uvedeným v 6.7.2.4.1 až 6.7.2.4.10.

6.7.2.3.3	Pro kovy vykazující zřetelnou mez pevnosti nebo charakterizované zaručenou prokázanou pevností (0,2 % prokázané pevnosti obecně nebo 0.1 % prokázané pevnosti pro austenitické oceli) primární povrchové napětí 6 (sigma) v nádrži nesmí překročit 0,75 Re nebo 0,50 Rm, která z nich je nižší, při zkušebním tlaku, kde:

Re =	výrazná mez průtažnosti v N/mm2 nebo 0,2 % prokázané průtažnosti nebo pro austenitické ocele 1 % prokázané průtažnosti;

Rm=	zaručená minimální pevnost v tahu v N/mm2

6.7.2.3.3.1	Použité hodnoty Re a Rm musí být stanoveny jako nejmenší hodnoty podle národních a mezinárodních materiálových norem. Pokud je použita austenitické ocel, stanovené nejnižší hodnoty pro Re a Rm podle materiálových norem mohou být zvýšeny až o 15 %, jestliže vyšší hodnoty jsou ověřeny v materiálové kontrolním osvědčení. Neexistují-li žádné materiálové normy pro daný kov, použité hodnoty Re a Rm musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.7.2.3.3.2	Oceli, které mají poměr Re/Rm větší než 0,85, nejsou dovoleny pro výrobu svařovaných nádrží. Hodnoty Re a Rm použité pro stanovení tohoto poměru musí být hodnoty uvedené v materiálovém kontrolním osvědčení.

6.7.2.3.3.3	Oceli použité pro konstrukci nádrží musí mít prodloužení při přetržení v nejméně 10 000/Rm s absolutním minimem 16 % pro jemnozrnné oceli a 20 % pro ostatní oceli. Hliník a hliníkové slitiny používané v konstrukci nádrží musí mít prodloužení při přetržení v % nejméně 10 000/Rm s absolutním minimem 12 %.

6.7.2.3.3.4	Pro účely stanovení skutečných hodnot materiálů je třeba dodat, že pro plášťový materiál osa vzorku kovu pro zkoušku pevnosti musí být v pravém úhlu (kolmá) ke směru stáčení. Stálé prodloužení při přetržení musí být měřeno na zkušebních vzorcích v pravoúhlých příčných řezech v souladu s ISO 6892:1998 používající 50 mm měrné délky.

6.7.2.4	Minimální tloušťka stěny

6.7.2.4.1	Minimální tloušťka stěny musí být větší než tloušťka stanovená takto:

(a)	Minimální tloušťka stěny stanovená podle požadavků 6.7.2.4.2 až 6.7.2.4.10;

(b)	Minimální tloušťka stěny stanovená podle uznávaných předpisů pro tlakové nádoby včetně požadavků v 6.7.2.3; a

(c)	Minimální tloušťka stěny stanovená v příslušném pokynu pro přemístitelné cisterny uvedeném ve sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném v 4.2.5.2.6 nebo stanovená podle zvláštního ustanovení pro přemístitelné cisterny uvedeného ve sloupci (11) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaného v 4.2.5.3.

6.7.2.4.2	Cylindrické části, konce (dna) a kryty uzávěrů nádrží o průměru do 1,8 m musí mít tloušťku nejméně 5 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku použitého kovu. Nádrže o průměru větším než 1,8 m musí mít tloušťku nejméně 6 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku použitého kovu kromě toho, že pro práškové a zrnité tuhé látky obalové skupiny II nebo III požadavek na minimální tloušťku může být snížen na nejméně 5 mm tloušťky v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku použitého kovu.

6.7.2.4.3	Pokud je provedena dodatečná ochrana nádrže proti poškození, přemístitelné cisterny se zkušebními tlaky menšími než 2,65 bar mohou mít minimální tloušťku stěny zmenšenou úměrně k provedené ochraně schválenou příslušným orgánem. Avšak nádrže o průměru nejvýše 1,8 m nesmějí mít tloušťku menší než 3 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku použitého kovu. Nádrže o průměru větším než 1,8 m nesmějí mít tloušťku menší než 4 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku použitého kovu.

6.7.2.4.4	Cylindrické části, konce (dna) a kryty uzávěrů nádrží nesmí mít tloušťku menší než 3 mm bez ohledu na materiál konstrukce.

6.7.2.4.5	Dodatečná ochrana uvedená v 6.7.2.4.3 může být provedena celkovou vnější konstrukční ochranou, jako vhodný "sendvičová" konstrukce s vnější ochranou (pláštěm) upevněnou k nádrži, konstrukce dvojité stěny nebo uzavření nádrže v kompletním rámu s podélnými a příčnými konstrukčními členy.

6.7.2.4.6	Rovnocenná tloušťka kovu jiná než předepsaná pro referenční ocel v 6.7.2.4.2 musí být stanovena podle tohoto vzorce:

kde:
e1 =	požadovaná rovnocenná tloušťka (v mm) použitého kovu;
e0 =	minimální tloušťka (v mm) referenční oceli stanovená v příslušném pokynu pro přemístitelné cisterny uvedeném ve sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném v 4.2.5.2.6 nebo ve zvláštním ustanovení pro přemístitelné cisterny uvedeném ve sloupci (11) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném v 4.2.5.3;
Rm1=	minimální zaručená pevnost v tahu (v N/mm2) použitého kovu (viz 6.7.2.3.3)
A1=	zaručené minimální prodloužení při přetržení (v %) použitého kovu podle národních nebo mezinárodních norem.

6.7.2.4.7	Pokud je v příslušném pokynu pro přemístitelné cisterny v 4.2.5.2.6 uvedena minimální tloušťka 8 mm nebo 10 mm, je třeba poznamenat, že tyto tloušťky jsou založeny na vlastnostech referenční oceli a průměru nádrže 1,80 m. Pokud je použit kov jiný než měkká ocel (viz 6.7.2.1) nebo nádrž má	průměr větší než 1,80 m, tloušťka musí být stanovena podle tohoto vzorce:

kde:
e1 =	požadovaná rovnocenná tloušťka (v mm) použitého kovu;
e0 =	minimální tloušťka (v mm) referenční oceli stanovené v příslušném pokynu pro přemístitelné cisterny uvedeném ve sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném v 4.2.5.2.6 nebo ve zvláštním ustanovení pro přemístitelné cisterny uvedeném ve sloupci (11) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaném v 4.2.5.3;
d1 =	průměr nádrže (v m), avšak nejméně 1,80 m;
Rm1 =	minimální zaručená pevnost v tahu (v N/mm2) použitého kovu (viz 6.7.2.3.3);
A1 =	zaručené minimální prodloužení při přetržení (v %) použitého podle národních nebo mezinárodních norem.

6.7.2.4.8	V žádném případě nesmí být tloušťka stěny nádrže menší, než je předepsána v 6.7.2.4.2, 6.7.2.4.3 a 6.7.2.4.4. Všechny části nádrže musí mít minimální tloušťku stanovenou v 6.7.2.4.2 až 6.7.2.4.4. Tato tloušťka musí být výlučně bez jakéhokoli přídavku na korozi.

6.7.2.4.9	Pokud je použita měkká ocel (viz 6.7.2.1), pro výpočet se nevyžaduje použití vzorce v 6.7.2.4.6.

6.7.2.4.10	Nesmí být žádné změny tloušťky v místech připojení konců (dna) k cylindrické části nádrže.

6.7.2.5	Provozní výstroj

6.7.2.5.1	Provozní výstroj musí být tak uspořádána, aby byla chráněna proti nebezpečí utržení nebo poškození během přepravy a manipulace. Pokud spoj mezi rámem a nádrží dovoluje-li relativní pohyb mezi jednotlivými konstrukčními částmi, musí být výstroj upevněna tak, aby dovolovala takový pohyb bez nebezpečí poškození provozních částí. Vnější spojovací vyprazdňovací prvky (potrubí, uzavírací ventily), vnitřní uzavírací ventil a jeho sedlo musí být chráněny proti nebezpečí utržení působením vnějších sil (např. použitím pružných částí). Plnící a vyprazdňovací zařízení (včetně přírub nebo šroubových uzávěrů) a jakékoliv ochranné kryty musí umožňovat zajištění proti nežádoucímu otevření.

6.7.2.5.2	Všechny otvory nádrže určené pro plnění a vyprazdňovací přemístitelné cisterny musí být vybaveny ručně ovládaným uzavíracím ventilem umístěným co nejblíže k nádrži, jak je to jen prakticky možné. Jiné otvory kromě otvorů pro odvětrání nebo odpouštění tlaku musí být vybaveny buď uzavíracím ventilem nebo jinými vhodnými uzavíracími prostředky umístěnými co možno nejblíže k nádrži, jak je to prakticky možné.

6.7.2.5.3	Všechny přemístitelné cisterny musí být vybaveny otvorem s kryty nebo jinými kontrolními otvory vhodných rozměrů dovolujícími vnitřní kontrolu a přiměřený vstup pro údržbu a opravy vnitřku. Komorové přemístitelné cisterny musí mít otvor s krytem nebo jiné kontrolní otvory pro každou komoru.

6.7.2.5.4	Vnější spojovací prvky musí být seskupeny dohromady, pokud je to prakticky zdůvodněno. Pro izolaci přemístitelných cisteren vrchní spojovací prvky musí být obkrouženy zásobníkem pro únik s vhodným odtokem.

6.7.2.5.5	Každý spoj na přemístitelné cisterně musí být zřetelně označen s uvedením své funkce.

6.7.2.5.6	Každý uzavírací ventil nebo jiné uzavírací prostředky musí být konstruovány a vyrobeny na jmenovitý tlak nádrže MAWP a vyšší berouce v úvahu teploty očekávané během přepravy. Všechny uzavírací ventily se šroubovými vřeteny musí být uzavírány pravotočivým pohybem ručního kola. Pro ostatní ventily poloha (otevřená a zavřená) a směr uzavírání musí zřetelně vyznačena. Všechny uzavírací ventily musí být konstruovány tak, aby se zabránilo neúmyslnému otevření.

6.7.2.5.7	Pohyblivé části, jako jsou kryty, části uzávěrů atd., nesmějí být vyrobeny z nechráněné korozivní oceli, pokud mohou přijít do styku třením nebo dotykem s hliníkovými přemístitelnými cisternami určenými pro přepravu látek splňujících kritérium bodu vzplanutí třídy 3, včetně zahřátých látek přepravovaných při teplotě rovné nebo vyšší, než je jejich bod vzplanutí.

6.7.2.5.8	Potrubí musí být konstruováno, vyrobeno a instalováno tak, aby se zabránilo nebezpečí poškození působením tepelné roztaživosti a smršťování mechanických rázů a vibrací. Všechna potrubí musí být z vhodného kovového materiálu. Svařované spoje potrubí musí být používány všude, kde je to jen možné.

6.7.2.5.9	Spoje v měděném potrubí musí být spájeny nebo mít rovnocenně silné kovové spojení. Bod tavení pájecích materiálů nesmí být vyšší než 525 °C. Spoje nesmí snižovat pevnost potrubí, což se může stát při přeříznutí vláken.

6.7.2.5.10	Průtržný tlak všech potrubí a spojovacích prvků potrubí nesmí být menší než nejvyšší čtyřnásobek MAWP nádrže nebo čtyřnásobek tlaku, kterému může být vystavena v provozu při činnosti čerpadla nebo jiného zařízení (kromě zařízení na vyrovnávání tlaku).

6.7.2.5.11	Tažné kovy smějí být používány při konstrukci ventilů a příslušenství.

6.7.2.6	Spodní otvory

6.7.2.6.1	Určité látky nesmějí být přepravovány v přemístitelných cisternách se spodními otvory. Pokud vhodný pokyn pro přemístitelné cisterny uvedený ve sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 popsaný v 4.2.5.4.6 stanoví, že spodní otvory jsou zakázány, nesmí být žádné otvory pod hladinou kapaliny v nádrži, pokud je plněna na svoje nejvyšší dovolené plnění. Pokud existující otvor je uzavřen, musí být opatřen deskou vnitřním a vnějším přivařením k nádrži.

6.7.2.6.2	Výpustě spodního vyprazdňování přemístitelných cisteren přepravujících určité tuhé krystalizující nebo vysoce viskosní látky musí být vybaveny nejméně dvěma v sérii uspořádanými a vzájemně nezávislými uzavíracími zařízeními. Konstrukce zařízení musí být schválena příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí a musí zahrnovat:

a)	Vnější uzavírací ventil upevněný co možno nejvýše na nádrž, pokud je to prakticky účelné; a

b)	Vodotěsný uzávěr na konci vyprazdňovacího potrubí, který může být uzavřen slepou přírubou nebo šroubovou čepičkou.

6.7.2.6.3	Každý vývod spodního vyprazdňování, kromě uvedených v 6.7.2.6.2, musí být vybaven třemi v sérii uspořádanými a vzájemně nezávislými uzavíracími zařízeními. Konstrukce zařízení musí být schválena příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí a musí zahrnovat:

a)	Samozavírací vnitřní uzavírací ventil, jenž je uzavírací ventil v nádrži nebo v přivařené přírubě nebo jeho společné přírubě, jako:

(i)	Ovládací zařízení pro provoz ventilu je konstruováno tak, aby se zabránilo jakémukoli nežádoucímu otevření v důsledku nárazu nebo neúmyslného jednání;

(ii)	Ventil může být ovládán svrchu nebo zdola;

(iii)	Pokud je to možné, nastavení ventilu (otevřeno nebo zavřeno) musí být možno ověřit ze země;

(iv)	Kromě přemístitelných cisteren s vnitřním objemem nejvýše 1000 litrů, musí být možné uzavřít ventil s přístupné polohy přemístitelné cisterny, která je vzdálena od ventilu samého; a

(v)	Ventil musí zůstat provozuschopný v případě poškození vnějšího zařízení pro ovládání činnosti ventilu;

b)	Vnější uzavírací ventil upevněný co nejblíže k nádrži, jak je to prakticky účelné;

c)	Vodotěsný uzávěr na konci vyprazdňovacího potrubí, který může být uzavřen slepou přírubou nebo šroubovou čepičkou.

6.7.2.6.4	Pro podélnou nádrž může být vnitřní uzavírací ventil požadovaný v 6.7.2.6.3(a) nahrazen dodatečným vnějším zavíracím ventilem. Výrobce musí splnit požadavky příslušného orgánu nebo jím pověřené instituce.

6.7.2.7	Bezpečnostní vyrovnávací zařízení

6.7.2.7.1	Všechny přemístitelné cisterny musí být vybaveny nejméně jedním zařízením pro vyrovnávání tlaku. Všechna vyrovnávací zařízení musí být konstruována, vyrobena a označena podle požadavků příslušného orgánu nebo jím pověřené instituce.

6.7.2.8	Zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.2.8.1	Každá přemístitelná cisterna s vnitřním objemem nejméně 1900 litrů a každou nezávislou komorou přemístitelné cisterny s tím že vnitřním objemem, musí být vybavena jedním nebo více zařízeními pro vyrovnávání tlaku pružinového typu a mohou mít průtržný kotouč nebo tavný element a paralelně s pružinovým zařízením, pokud to není zakázáno v odvolávce na 6.7.2.8.3 v příslušném pokynu pro přemístitelné cisterny v 4.2.5.2.6. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí mít dostatečnou kapacitu, aby zabránilo roztržení nádrže vlivem přetlaku nebo podtlaku způsobeného plněním, vyprazdňováním nebo zahříváním obsahu.

6.7.2.8.2	Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být konstruováno tak, aby se zabránilo vstupu vnější věci, úniku kapaliny a vývoji nebezpečného zvýšeného tlaku.

6.7.2.8.3	Pokud je to požadováno pro určité látky příslušným pokynem pro přemístitelné cisterny uvedeným v sloupci (10) tabulky A kapitoly 3.2 a popsaným v 4.2.5.2.6, přemístitelné cisterny musí mít zařízení pro vyrovnávání tlaku schválené příslušným orgánem. Pokud je přemístitelná cisterna v provozu vybavena schváleným zařízením pro vyrovnávání tlaku vyrobeného z materiálu snášenlivého s nákladem, zařízení pro vyrovnávání tlaku musí obsahovat průtržný kotouč předcházející pružinovému zařízení pro vyrovnávání tlaku. Pokud průtržný kotouč je vložen do série s požadovaným zařízením pro vyrovnávání tlaku, prostor mezi průtržným kotoučem musí být vybaven měřidlem tlaku nebo indikátorem protržení kotouče proděravění nebo úniku, který mohla způsobit špatná funkce systému pro vyrovnání. Průtržný kotouč se musí protrhnout při tlaku o 10 vyšším, než je počáteční vypouštěcí tlak zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.2.8.4	Každá přemístitelná cisterna s vnitřním objemem menším než 1900 litrů musí být vybavena zařízením pro vyrovnávání tlaku, které může být průtržný kotouč, pokud tento kotouč odpovídá požadavkům v 6.7.2.11.1. Pokud není použito pružinové zařízení pro vyrovnávání tlaku, průtržný kotouč musí být nastaven na protržení při jmenovitém tlaku rovném zkušebnímu tlaku.

6.7.2.8.5	Pokud je nádrž vybavena pro tlakové vyprázdnění vstupní potrubí, musí být provedeno s vhodným zařízením pro vyrovnávání tlaku nastaveným tak, aby pracovalo při tlaku ne vyšším než MAWP nádrže a uzavírací ventil byl umístěn co nejblíže k nádrži, jak je to prakticky účelné.

6.7.2.9	Nastavení zařízení pro vyrovnávání flaku

6.7.2.9.1	Je třeba připomenout, že zařízení pro vyrovnávání tlaku musí pracovat pouze v podmínkách přílišného zvýšení teploty, jelikož cisterna nepodléhá přílišným změnám tlaku během normálních podmínek přepravy (viz 6.7.2.12.2).

6.7.2.9.2.1.1	Požadované zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být nastaveno tak, aby začalo vypouštět při jmenovitém tlaku pěti šestin zkušebního tlaku pro nádrže mající zkušební tlak nejvýše 4,5 bar a 110 % dvou třetin zkušebního tlaku pro nádrže mající zkušební tlak větší ne 4,5 bar. Po vypuštění se zařízení musí uzavřít tlakem nejvýše o10 % nižším, než je otevírací tlak. Zařízení musí zůstat uzavřeno při všech nižších tlacích. Tento požadavek nezabraňuje použití tlaku zařízení pro vyrovnávání tlaku nebo kombinace tlakových a podtlakových vyrovnávacích zařízení.

6.7.2.10	Tavné prvky

6.7.2.10.1	Tavné prvky musí fungovat při teplotě mezi 110°C a 149°C za podmínky, že tlak v nádrži při tavné teplotě nebude vyšší než zkušební tlak. Musí být umístěny na vrcholu nádrže s jejich vstupy ve výparném prostoru a v žádném případě nesmí být chráněny před vnějším teplem. Tavné elementy nesmí být používány na přemístitelných cisternách se zkušebním tlakem, který překračuje 2,65 bar. Tavné elementy používané na přemístitelných cisternách určených pro přepravu zahřátých látek musí být konstruovány pro provoz při teplotě vyšší, než bude nejvyšší teplota očekávaná během přepravy, a musí splňovat požadavky příslušného orgánu nebo jím pověřené instituce.

6.7.2.11	Průtržné kotouče

6.7.2.11.1	Průtržné kotouče, kromě uvedených v 6.7.2.8.3, musí být nastaveny na protržení při jmenovitém tlaku rovném zkušebnímu tlaku v celém rozsahu konstrukční teploty. Zvláštní pozornost musí být věnována požadavkům v 6.7.2.5.1 a 6.7.2.8.3, pokud jsou používány průtržné kotouče.

6.7.2.11.2	Průtržné kotouče musí být vhodné pro podtlaky, které mohou vzniknout v přemístitelné cisterně.

6.7.2.12	Kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.2.12.1	Pružinové zařízení pro vyrovnávání tlaku požadované v 6.7.2.8.1 musí mít příčný průtokový průřez rovnocenný otvoru o průměru 31,75 mm. Pokud je používáno podtlakové zařízení pro vyrovnávání tlaku, musí mít plochu průtokového průřezu nejméně 284 mm2.

6.7.2.12.2	Kombinovaná dodávková kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku za podmínky kompletního zvládnutí ohně přemístitelné cisterny musí být dostatečná omezit tlak v nádrži o 20 % nad tlak uvádějící v činnost zařízení pro vyrovnávání tlaku. Nouzové zařízení pro vyrovnávání tlaku může být použito pro dosažení předepsané vypouštěcí kapacity. Tato zařízení mohou být tavná, pružinová nebo průtržné kotouče nebo kombinace zařízení pružinových a průtržných kotoučů. Celková kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být stanovena použitím vzorce v 6.7.2.12.2.1 nebo tabulky v 6.7.2.12.2.3.

6.7.2.12.2.1	Pro stanovení celkové požadované kapacity zařízení pro vyrovnávání tlaku, která musí být součtem individuálních kapacit všech spolupůsobících zařízení, musí být použit následující vzorec:

Q = 12,4

kde:
Q =	minimální požadovaný stupeň v krychlových metrech vzduchu za sekundu (m3/s) za normálních podmínek: 1 bar a 0°C (273 K);
F =	koeficient této hodnoty:
pro neizolované nádrže F = 1;
pro izolované nádrže F = U(649 - t)/13,6 avšak v žádném případě není menší než 0,25;
kde:
U =	koeficient prostupu tepla v kW.m-2.K-1 při 38 °C
t =	skutečná teplota látky během plnění (ve °C); pokud tato teplota není známa, budiž t = 15 °C;

Hodnota koeficientu F výše uvedená pro izolované nádrže může být použita, pokud izolace splňuje požadavky uvedené v 6.7.2.12.2.4;

A =	celková plocha vnějšího povrchu nádrže ve čtverečných metrech
Z =	koeficient stlačitelnosti plynu za akumulační podmínky (pokud tento koeficient není znám, budiž Z rovno 1);
T =	absolutní teplota v Kelvinech (°C + 273) nad zařízením pro vyrovnávání tlaku za akumulační podmínky;
L =	utajené teplo výparnosti kapaliny, v kJ/kg, za akumulační podmínky;
M =	molekulární hmotnost vypouštěného plynu;
C =	konstanta odvozená z jedné z následujících vzorců jako funkce poměru k specifických tepel:

k = 

kde:
Cp =	specifické teplo při konstantním tlaku; a

Cv =	specifické teplo při konstantním objemu.

Pokud k > 1:

C = 

Pokud k = 1 nebo k není znám:

C = 

kde e je matematická konstanta 2,7183

C může být též převzata z následující tabulky:

k	C	k	C	k	C	
1,00	0,607	1,26	0,660	1,52	0,704	
1,02	0,611	1,28	0,664	1,54	0,707	
1,04	0,615	1,30	0,667	1,56	0,710	
1,06	0,620	1,32	0,671	1,58	0,713	
1,08	0,624	1,34	0,674	1,60	0,716	
1,10	0,628	1,36	0,678	1,62	0,719	
1,12	0,633	1,38	0,681	1,64	0,722	
1,14	0,637	1,40	0,685	1,66	0,725	
1,16	0,641	1,42	0,688	1,68	0,728	
1,18	0,645	1,44	0,691	1,70	0,731	
1,20	0,649	1,46	0,695	2,00	0,770	
1,22	0,652	1,48	0,698	2,20	0,793	
1,24	0,656	1,50	0,701			

6.7.2.12.2.2	Jako alternativa k výše uvedeným vzorcům, nádrže konstruované pro přepravu kapalin mohou mít rozměry svých zařízení pro vyrovnávání tlaků podle tabulky v 6.7.2.12.2.3. Tato tabulka počítá s hodnotou koeficientu izolace F = 1 a musí být upravena podobně, jako když je nádrž izolována.

M = 86,7	T= 394 K
L = 334,94 kJ/kg	C = 0,607
Z = 1

6.7.2.12.2.3	Minimální nouzová ventilační kapacita, Q, v krychlových metrech vzduchu za sekundu při 1 baru a 0°C (272 K).

A Exponovaná plocha (čtvereční metry)	Q (Krychlové metry vzduchu za sekundu)	A Exponovaná plocha (čtvereční metry)	Q (Krychlové metry vzduchu za sekundu)	
2	0,230	37,5	2,539	
3	0,320	40	2,677	
4	0,405	42,5	2,814	
5	0,487	45	2,949	
6	0,565	47,5	3,082	
7	0,641	50	3,215	
8	0,715	52,5	3,346	
9	0,788	55	3,476	
10	0,859	57,5	3,605	
12	0,998	60	3,733	
14	1,132	62,5	3,860	
16	1,263	65	3,987	
18	1,391	67,5	4,112	
20	1,517	70	4,236	
22,5	1,670	75	4,483	
25	1,821	80	4,726	
27,5	1,969	85	4,967	
30	2,115	90	5,206	
32,5	2,258	95	5,442	
35	2,400	100	5,676	

6.7.2.12.2.4	Izolační systémy používané za účelem snižování ventilační kapacity musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Ve všech případech izolační systém schválený pro tento účel musí:

(a)	zůstat účinný při všech teplotách až do 649 °C; a

(b)	být chráněn pláštěm s bodem tavení 700 °C nebo vyšším.

6.7.2.13	Značení zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.2.13.1	Každé zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být zřetelně a trvale označeno těmito údaji:

(a)	Tlak (v barech nebo kPa) nebo teplota (ve °C), na které je nastaveno vypouštění;

(b)	Dovolená tolerance vypouštěcího tlaku pro pružinová zařízení pro vyrovnávání tlaku;

(c)	Referenční teplota odpovídající nastavenému tlaku pro průtržné kotouče;

(d)	Dovolená tolerance teploty pro tavné prvky;

(e)	Nastavená průtoková kapacita zařízení v normálních krychlových metrech vzduchu za sekundu (m3/s);

Pokud je to proveditelné, musí být uvedeny následující údaje:

(f)	Jméno výrobce a příslušné katalogové číslo zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.1.13.2	Nastavená průtoková kapacita označená na zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být stanovena podle ISO 4126-1:1991.

6.7.2.14	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.2.14.1	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečných rozměrů, aby umožnily neomezeně propustit požadované vypouštění do zařízení pro vyrovnávání tlaku. Žádný uzavírací ventil nesmí být vestavěn mezi nádrž a zařízení pro vyrovnávání tlaku, kromě zdvojeného zařízení pro údržbu nebo jiných důvodů a uzavíracích ventilů sloužících pro uzamčení otevřeného zařízení v provozu nebo uzavíracích ventilů vzájemně uzamčených tak, že alespoň jeden ze zdvojených je vždy v provozu. Nesmí být žádná překážka pro otevírání vedení k zařízení ventilačnímu nebo pro vyrovnávání tlaku, která by mohla omezit nebo uzavřít průtok z nádrže do tohoto zařízení. Otvory nebo potrubí od vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku, pokud jsou používány, musí vypouštět přebytečné páry nebo kapaliny do atmosféry za podmínek minimálního zpětného tlaku do zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.2.15	Umístění zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.2.15.1	Každé vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být umístěno na vrchol nádrže co nejblíže podélnému a příčnému středu nádrže, jak je to proveditelné. Všechna vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být umístěna tak, aby za podmínek maximálního plnění byla ve výparném prostoru nádrže, a zařízení musí být tak uspořádáno, aby zajistilo neomezené vypouštění unikajících par. U hořlavých látek musí být unikající páry vyvedeny přímo ven z nádrže takovým způsobem, aby se nemohly dostat pod nádrž. Ochranná zařízení, která odklánějí proud par, jsou dovolena pouze tehdy, nezmenšují-li kapacitu zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.2.15.2	Uspořádání musí být provedena tak, aby zabránila přístupu nepovolaných osob k zařízení pro vyrovnávání tlaku a chránila tato zařízení před poškozením způsobeným převrácením přemístitelné cisterny.

6.7.2.16	Stavoznaky (měřicí zařízení)

6.7.2.16.1	Skleněné stavoznaky a měřidla vyrobená z křehkého materiálu, která jsou v přímém styku s obsahem nádrže, nesmí být použity.

6.7.2.17	Podpěry, rámy, zvedací a spouštěcí vybavení přemístitelných cisteren

6.7.2.17.1	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány a vyráběny s podpěrnou konstrukcí zajišťující jejich bezpečnou základnu během přepravy. Síly uvedené v 6.7.2.2.12 a koeficient bezpečnosti uvedený v 6.7.2.2.13 musí být vzaty v úvahu při konstrukci. Zarážky, rámy, podstavce nebo jiné podobné konstrukce jsou přípustné.

6.7.2.17.2	Kombinovaná namáhání způsobená konstrukční výstrojí přemístitelné cisterny (např. podstavce, rámy atd.) a zvedací a spouštěcí zařízení nesmí způsobit nadměrné namáhání v jakékoli části nádrže. Stabilní zvedací a spouštěcí zařízení musí být namontováno na všech přemístitelných cisternách. Přednostně musí být upevněna na podpěry přemístitelné cisterny, avšak mohou být připevněny k výztužným deskám umístěným na nádrži v bodech jejich podpěr.

6.7.2.17.3	Při konstrukci podpěr a rámu se musí brát v úvahu účinky klimatické koroze.

6.7.2.17.4	Kapsy pro zvedací vidlice musí být uzavíratelné. Prostředky pro uzavření těchto kapes musí tvořit trvalou část rámu nebo trvale připojeny k rámu. Jednokomorové přemístitelné cisterny o délce menší než 3,65 m nemusí mít tyto kapsy uzavíratelné, pokud:

(a)	nádrž včetně všech spojovacích prvků jsou dobře chráněny proti úderům zvedacích vidlí; a

(b)	vzdálenost mezi středy kapes pro zvedací vidlice je nejméně polovina maximální délky přemístitelné cisterny.

6.7.2.17.5	Pokud přemístitelné cisterny nejsou během přepravy chráněny podle 4.2.1.2, nádrže a provozní výstroj musí být chráněny proti poškození nádrže a provozní výstroje podélným nebo příčným nárazem nebo převrácením. Vnější spojovací prvky musí být chráněny tak, aby byl vyloučen únik obsahu nádrže při nárazu nebo převrácení přemístitelné cisterny na tyto spojovací prvky. Příklady takové ochrany:

(a)	Ochrana proti bočnímu nárazu, kterou mohou tvořit podélné výztuže chránící nádrž z obou stran na výškové úrovni jejího středu;

(b)	Ochrana přemístitelné cisterny proti převrácení, kterou mohou tvořit výztužné prstence nebo výztuže upevněné napříč rámu;

(c)	Ochrana proti nárazu zezadu, kterou může tvořit nárazník nebo rám;

(d)	Ochrana nádrže proti poškození nárazem nebo převrácením použitím rámu ISO podle ISO 1496-3:1995.

6.7.2.18	Schválení konstrukce

6.7.2.18.1	Příslušný orgán nebo jím pověřená instituce vydá osvědčení o schválení konstrukce pro jakoukoli novou konstrukci přemístitelné cisterny. Toto osvědčení ověřuje, že přemístitelná cisterna byla prohlédnuta tímto orgánem, je vhodná pro její zamýšlený účel a odpovídá požadavkům této kapitoly a přiměřeným ustanovením pro látky uvedeným v kapitole 4.2 a v tabulce A kapitoly 3.2. Pokud série přemístitelných cisteren jsou vyráběny beze změny konstrukce, osvědčení platí pro celé tyto série. Osvědčení se musí odvolávat na zkušební zprávu prototypu, látky nebo skupiny látek dovolených přepravovat, materiály konstrukce nádrže a potažení (pokud bylo použito) a schvalovací číslo. Schvalovací číslo musí tvořit mezinárodní rozeznávací značka státu předepsaná v Úmluvě o silničním provozu, Vídeň 1968, a registrační číslo. Jakákoliv alternativní ujednání podle 6.7.1.2 musí být uvedena v osvědčení. Schválení konstrukce může sloužit pro schválení menších přemístitelných cisteren vyrobených z materiálů téhož druhu a tloušťky, stejnou výrobní technologií a s identickými podpěrami, rovnocennými uzávěry a dalším příslušenstvím.

6.7.2.18.2	Zkušební zpráva prototypu pro schválení konstrukce musí obsahovat nejméně toto:

(a)	Výsledky zkoušky vhodného rámu uvedené v ISO 1496-3:1995;

(b)	Výsledky první inspekce a zkoušky uvedené v 6.7.2.19.3;

(c)	Výsledky nárazové zkoušky uvedené v 6.7.2.19.1, je-li předepsána.

6.7.2.19	Inspekce a zkoušení

6.7.2.19.1	Pro cisterny odpovídající definici kontejneru v CSC prototyp představující každou konstrukci musí být podroben zkoušce nárazem. Prototyp přemístitelné cisterny musí prokázat schopnost absorpce sil způsobených nárazem nejméně čtyřnásobku (4 g) MPGM plně naložené přemístitelné cisterny při typickém trvání mechanického rázu očekávaného v železniční dopravě. Dále je uveden seznam norem popisujících metody vhodné pro provedení zkoušky nárazem:

Association of American Railroads,
Manual of Standards and Recommended Practices,
Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992

Canadian Standards Association (CSA),
Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods(B620-1987)

Deutsche Bahn AG
Zentralbereich Technik, Minden
Portable tanks, longitudinal dynamic impact test

Société Nationale des Chemins de Fer Français C.N.E.S.T. 002-1966.
Tank containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests

Spoornet, South Africa
Engineering Development Centre (EDC)
Testing of ISO Tank Containers
Method EDC/TES/023/000/1991-06

6.7.2.19.2	Nádrž a součásti výstroje každé přemístitelné cisterny musí být kontrolována a zkoušena před jejím prvním uvedením do provozu (první inspekce a zkouška) a potom v nejvýše pětiletých intervalech (periodická inspekce a zkouška po pěti letech) s kontrolou a zkouškou v polovině této doby (periodická inspekce a zkouška po dvou a půl letech). Inspekce a zkouška může být provedena po dobu tří měsíců před nebo po stanoveném datu. Mimořádná inspekce a zkouška musí být provedena bez ohledu na datum poslední periodické inspekce a zkoušky, pokud je to nezbytné podle 6.7.2.19.7.

6.7.2.19.3	První inspekce a zkouška přemístitelné cisterny musí zahrnovat kontrolu konstrukčních charakteristik, vnitřní a vnější prohlídku přemístitelné cisterny a jejích spojovacích prvků vzhledem k látkám, které v ní mají být přepravovány, a tlakovou zkoušku. Před uvedením přemístitelné cisterny do provozu musí být též provedeny zkouška těsnosti a zkouška uspokojivého provozu celé provozní výstroje. Pokud byly nádrž a její spojovací prvky tlakově zkoušeny odděleně, musí být po jejich zkompletování podrobeny zkoušce těsnosti.

6.7.2.19.4	Periodická inspekce a zkouška po pěti letech, musí zahrnovat vnitřní a vnější prohlídku a, jak je všeobecným pravidlem, hydraulickou tlakovou zkoušku. Opláštění, tepelná izolace a potažení mohou být sejmuty pouze s ohledem na požadovaný rozsah spolehlivého zhodnocení charakteristik přemístitelné cisterny. Pokud nádrž a její výstroj byly zkoušeny odděleně, musí být po jejich zkompletování podrobeny zkoušce těsnosti.

6.7.2.19.5	Periodická inspekce a zkouška v mezidobí po dvou a půl letech musí zahrnovat nejméně vnitřní a vnější prohlídku přemístitelné cisterny a jejích spojovacích prvků vzhledem k látkám, které v ní mají být přepravovány, zkoušku těsnosti a zkoušku uspokojivého provozu celé provozní výstroje. Opláštění, tepelná izolace a potažení mohou být sejmuty pouze s ohledem na požadovaný rozsah spolehlivého zhodnocení charakteristik přemístitelné cisterny. Pro přemístitelné cisterny určené pro přepravu jedné látky vnitřní prohlídka po dvou a půl letech může být vypuštěna nebo nahrazena jinou zkušební metodou nebo kontrolními postupy příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.7.2.19.6	Přemístitelná cisterna nesmí být plněna a přistavována k přepravě po datu uplynutí platnosti poslední pětileté nebo dvou a půlleté periodické inspekce a zkoušky, jak je požadováno v 6.7.2.19.2. Avšak přemístitelná cisterna naplněná před datem uplynutí platnosti poslední periodické inspekce a zkoušky může být přepravována po dobu nepřesahující tři měsíce od uplynutí platnosti poslední periodické zkoušky nebo kontroly. Kromě toho přemístitelná cisterna smí být přepracována po datu uplynuté platnosti poslední periodické inspekce a zkoušky:

(a)	Po vyprázdnění, ale před vyčistěním, pro účely provedení příští požadované zkoušky nebo kontroly před znovu naplněním; a

(b)	Pokud není jinak schváleno příslušným orgánem, pro období nepřekračující šest měsíců od data uplynutí platnosti poslední periodické inspekce nebo zkoušky, aby bylo připuštěno navrácení nebezpečných věcí k vlastní dispozici nebo recyklaci. Odvolávka na tuto výjimku musí být uvedena v přepravním dokumentu.

6.7.2.19.7	Mimořádná inspekce a zkouška je nezbytná, pokud přemístitelná cisterna vykazuje zřetelně poškozené nebo zkorodované plochy nebo únik nebo jiné okolnosti, které ukazují nedostatky, jež by mohly ovlivnit celistvost přemístitelné cisterny. Rozsah mimořádné inspekce a zkoušky musí záviset na rozsahu poškození a zhoršení přemístitelné cisterny. Musí zahrnovat nejméně dvou a půlletou inspekci a zkoušku podle 6.7.2.19.5.

6.7.2.19.8	Vnitřní a vnější prohlídky musí zajistit, že:

(a)	nádrž je zkontrolována na promáčknutí, korozi nebo odření, záhyby, zkroucení, vady ve svarech nebo jiné okolnosti, včetně úniku, které by mohly způsobit, že nádrž není bezpečná pro přepravu;

(b)	potrubí, ventily, ohřívací/chladící systém a těsnění jsou zkontrolovány na zkorodované plochy, závady a jiné okolnosti, včetně úniku, které by mohly způsobit, že přemístitelná cisterna není bezpečnou pro plnění, vyprazdňování nebo přepravu;

(c)	zařízení pro těsnění uzavíratelných poklopů je provozuschopné a že zde není žádný únik uzavíratelných vík a těsnění;

(d)	chybějící nebo ztracené západky nebo šrouby na jakémkoli spojení příruby nebo slepé příruby jsou nahrazeny nebo utěsněny;

(e)	všechna pojistná zařízení a ventily jsou bez koroze, zkroucení a jakéhokoli poškození nebo vady, které by mohly zabránit jejich normální činnosti. Uzavírací zařízení a samočinné uzavírací ventily musí být uvedeny v činnost pro prokázání vlastní provozuschopnosti;

(i)	povlaky, jsou zkontrolovány podle kriterií uvedených jeho výrobcem;

(g)	požadovaná značení na přemístitelné cisterně jsou čitelná a v souladu s příslušnými požadavky; a

(h)	rám, podpěry a zařízení pro zdvih přemístitelné cisterny jsou v uspokojivém stavu.

6.7.2.19.9	Inspekce a zkoušky v 6.7.2.19.1, 6.7.2.19.3, 6.7.2.19.4, 6.7.2.19.5 a 6.7.2.19.7 musí být provedeny znalcem nebo za účasti znalce schváleného příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Pokud tlaková zkouška je částí prohlídky a zkoušky, tlaková zkouška musí být jedním údajem vyznačeným na štítku přemístitelné cisterny. Během tlakové zkoušky musí být přemístitelná cisterna kontrolována na jakýkoliv únik z cisterny, potrubí nebo výstroje.

6.7.2.19.10	Ve všech případech, kdy je prováděno řezání, opalování nebo sváření na nádrži, tyto práce musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí berouce v úvahu předpisy pro tlakové nádoby používané pro konstrukci nádrže. Tlaková zkouška k původní tlakové zkoušce musí být provedena po ukončení těchto prací.

6.7.2.19.11	Pokud se objeví jakákoli nebezpečná okolnost, přemístitelná cisterna nesmí být vrácena do provozu, dokud nebyla opravena a zkouška není opakována s uspokojivým výsledkem.

6.7.2.20	Značení

6.7.2.20.1	Každá přemístitelná cisterna musí být označena nerezavějícím kovovým štítkem trvale upevněným na přemístitelnou cisternu na výrazném místě snadno přístupném pro kontrolu. Pokud z důvodů uspořádání přemístitelné cisterny štítek nemůže být trvale připevněn na těleso nádrže, nádrž musí být trvale označena nejméně údaji, požadovanými předpisy pro tlakové nádoby. Jako minimum nejméně tyto údaje musí být vyznačeny na štítku vyražením nebo jinou podobnou metodou.

Země výroby
U	Země	Číslo	Pro alternativní ujednání (viz 6.7.1.2)
N	schválení	schválení	"AA"
Jméno výrobce nebo značka
Výrobní sériové číslo
Pověřená instituce pro schválení konstrukce
Registrační číslo vlastníka
Rok výroby
Předpis pro tlakové nádoby, podle kterého byla nádrž konstruována
Zkušební tlak	bar/kPa (přetlak)2
MAWP	bar/kPa (přetlak)2
Vnější konstrukční tlak3	bar/kPa (přetlak)2
Rozsah konstrukční teploty	°C až	°C
Hydraulický vnitřní objem při 20 °C	litrů
Hydraulický vnitřní objem každé komory při 20 °C	litrů
Datum první tlakové zkoušky a označení znalce
MAWP pro ohřívací/chladicí systém	bar/kPa (přetlak)2
Materiály) nádrže a odvolávka(y) na materiálovou normu
Rovnocenná tloušťka v referenční oceli	mm
Materiál povlaku (pokud je použit)
Datum a typ poslední periodické(ých) zkoušky(ek)
Měsíc	rok	zkušební tlak	bar/kPa (přetlak)2
Razítko znalce, který provedl nebo byl účasten poslední zkoušce

6.7.2.20.2	Následující údaje musí být vyznačeny buď na přemístitelné cisterně samé nebo na kovovém štítku pevně zajištěném na přemístitelné cisterně:

Jméno provozovatele

Název přepravované(ých) látky(ek) a nejvyšší střední teplota volně ložené látky, pokud je vyšší než 50 °C

Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM)	kg
Vlastní hmotnost	kg

POZNÁMKA: Pro identifikaci přepravovaných látek, viz též Část 5.

__________
2	Musí být označena použitá jednotka.
3	Viz 6.7.2.2.10

6.7.2.20.3	Jestliže přemístitelná cisterna je konstruována a schválena pro manipulaci na otevřeném moři, slova "OFFSHORE PORTABLE TANK" musí být uvedena na identifikačním štítku.

6.7.3	Požadavky na konstrukci, výrobu, inspekce a zkoušení přemístitelných cisteren určených pro přepravu nezchlazených zkapalněných plynů

6.7.3.1	Definice

Pro účely tohoto oddílu:

Alternativní ujednání znamená schválení zaručené příslušným orgánem pro přemístitelnou cisternu nebo MEGC, které byly konstruovány, vyrobeny nebo zkoušeny podle technických požadavků nebo zkušebních metod jiných, než uvedených v této kapitole;

Konstrukční referenční teplota znamená teplotu, při které tlak par obsahu je stanoven pro účely výpočtu MAWP. Konstrukční referenční teplota musí být nižší než kritická teplota nezchlazeného zkapalněného plynu určeného pro přepravu, aby bylo zajištěno, že plyn zůstane vždy zkapalněný. Tato hodnota pro každý typ přemístitelné cisterny je tato:

(a)	Nádrž o průměru 1,5 metru nebo menším: 65 °C;

(b)	Nádrž o průměru větším než 1,5 metru:

(i)	bez izolace nebo slunečního štítu: 60 °C;

(ii)	se slunečním štítem (viz 6.7.3.2.12): 55 °C; a

(iii)	s izolací (viz 6.7.3.2.12): 50 °C;

Konstrukční rozmezí teplot pro nádrž musí být od - 40 °C do 50 °C pro nezchlazené zkapalněné plyny přepravované při klimatických podmínkách. Přísnější konstrukční teploty musí být uvažovány pro přemístitelné cisterny provozované v tvrdých klimatických podmínkách;

Konstrukční tlak znamená tlak používaný pro výpočty požadovaný uznávaným předpisem pro tlakové nádoby. Konstrukční tlak musí být vyšší než nejvyšší z dále uvedených tlaků:

(a)	Nejvyšší dovolený efektivní přetlak v nádrži během plnění nebo vyprazdňování; nebo

(b)	Součet:

(i)	nejvyššího efektivního přetlaku, na který je nádrž konstruována, jak je stanoveno v (b) v definici MAWP (viz výše); a

(ii)	tlaku kapaliny stanoveného na základě dynamických sil uvedených v 6.7.3.2.9, avšak nejméně 0,35 bar;

Konstrukční výstroj znamená výztužné, upevňovací, ochranné a stabilizační prvky vně nádrže;

Měkká ocel znamená ocel se zaručenou mezí pevností v tahu 360 N/mm2 až 440 N/mm2 a zaručeným nejmenším prodloužením při přetržení podle 6.7.3.3.3.3;

Nádrž znamená část přemístitelné cisterny, která obsahuje nezchlazené zkapalněné plyny určené pro přepravu (vlastní cisterna), včetně otvorů a jejich uzávěrů, ale nezahrnuje provozní výstroj a konstrukční výstroj;

Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM) znamená součet vlastní hmotnosti přemístitelné cisterny a nejvyšší dovolené užitečné hmotnosti;

Nejvyšší dovolený provozní flak (MAWP) znamená tlak, který nesmí být menší než nejvyšší z dále uvedených tlaků měřených na vrcholu nádrže v provozní poloze, avšak v žádném případě nesmí být nižší než 7 bar:

(a)	Nejvyšší dovolený efektivní přetlak v nádrži během plnění nebo vyprazdňování; nebo

(b)	Nejvyšší dovolený efektivní přetlak, pro který je nádrž konstruována, který musí být:

(i)	pro nezchlazený zkapalněný plyn uvedený v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6, MAWP (v barech) uvedený v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 pro tento plyn;

(ii)	pro ostatní nezchlazené zkapalněné plyny nejméně součet:

-	absolutní tlak par (v barech) nezchlazeného zkapalněného plynu při konstrukční referenční teplotě minus 1 bar; a

-	parciální tlak (v barech) vzduchu nebo jiných plynů ve volném prostoru stanoveném při konstrukční referenční teplotě a roztažnosti kapalné fáze a zvýšením střední teploty volně ložené látky tr - tf (tf = teplota plnění, obvykle 15 °C, tr = 50 °C nejvyšší střední teplota volně ložené látky);

Plnicí hustota znamená průměrnou hmotnost nezchlazeného zkapalněného plynu na litr vnitřního objemu nádrže(kg/l). Plnicí hustota je uvedena v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6;

Provozní výstroj znamená měřicí přístroje a plnicí, vyprazdňovací, větrací, pojistná a izolační zařízení;

Přemístitelná cisterna znamená multimodální cisternu s vnitřním objemem větším než 450 litrů používanou pro přepravu nezchlazených zkapalněných plynů třídy 2. Přemístitelná cisterna zahrnuje nádrž s provozní výstrojí a konstrukční výstrojí nezbytnými pro přepravu plynů. Přemístitelnou cisternu musí být možno plnit a vyprazdňovat bez sejmutí konstrukční výstroje. Musí mít stabilizační členy vně nádrže a musí ji být možno zvedat v naplněném stavu. Musí být především konstruována pro zdvih na vozidlo nebo loď a musí být vybavena zarážkami, úchyty nebo příslušenstvím umožňujícím mechanickou manipulaci. Silniční cisternová vozidla, železniční cisternové vozy, nekovové cisterny a velké nádoby pro volně ložené látky (IBC), láhve na plyn a velké nádoby nejsou považovány za spadající do definice přemístitelných cisteren;

Referenční ocel znamená ocel s mezí pevností v tahu 370 N/mm2 a prodloužením při přetržení 27 %;

Zkouška těsnosti znamená zkoušku nádrže a její provozní výstroje používající plyn do vnitřního tlaku nejméně 25 % MAWP;

Zkušební tlak znamená nejvyšší přetlak ve vrcholu nádrže během tlakové zkoušky.

6.7.3.2	Všeobecné konstrukční a výrobní požadavky

6.7.3.2.1	Nádrže musí být zkonstruovány a vyrobeny podle požadavků předpisů pro tlakové nádoby uznávaných příslušným orgánem. Nádrže musí být vyrobeny z oceli vhodné pro tváření. Materiály musí v zásadě odpovídat národním nebo mezinárodním materiálovým normám. Pro svařované nádrže musí být použit pouze materiál, jehož svařitelnost byla plně prokázána. Svary musí být odborně provedeny a musí zaručovat úplnou bezpečnost. Pokud je to nezbytné z hlediska výrobního postupu nebo materiálů, nádrže musí být vhodně tepelně zpracovány pro zajištění přiměřené tuhostí ve svaru a v tepelně namáhaných zónách. Při volbě materiálu musí být vzato v úvahu rozmezí konstrukční teploty s přihlédnutím k nebezpečí křehkého lomu, namáhání korozívními trhlinami a odolnosti proti nárazu. Pokud je použita jemnozrnná ocel, zaručená mez průtažnosti musí být nejméně 460 N/mm2 a zaručená hodnota meze pevnosti nejméně 725 N/mm2 podle materiálové specifikace. Materiály přemístitelné cisterny musí být vhodné pro klimatické podmínky, v nichž mohou být přepravovány.

6.7.3.2.2	Nádrže přemístitelných cisteren, spojovací parky a potrubí musí být vyrobeny z materiálů, které jsou:

(a)	Značně imunní proti působení nezchlazeného(ých) zkapalněného(ých) plynu(ů); nebo

(b)	Přirozeně pasivní nebo neutralizované chemickou reakcí.

6.7.3.2.3	Těsnění musí být vyrobena z materiálů snášenlivých s nezchlazeným(i) zkapalněným(i) plynem(y) určených k přepravě.

6.7.3.2.4	Musí se zabránit dotyku mezi různými kovy, který by mohl mít za následek poškození galvanickým účinkem.

6.7.3.2.5	Materiály přemístitelné cisterny, včetně jakýchkoli zařízení, těsnění a příslušenství nesmí nepříznivě ovlivnit nezchlazené zkapalněné plyny určené k přepravě v přemístitelné cisterně.

6.7.3.2.6	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány a vyrobeny s podporami pro bezpečnou základnu během přepravy a vhodnými zvedacími a spouštěcími upevňovacími prvky.

6.7.3.2.7	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány tak, aby odolaly beze ztráty obsahu nejméně vnitřnímu tlaku způsobenému obsahem a statickým, dynamickým a tepelným zatížením během normálních podmínek manipulace a dopravy. Konstrukce musí prokázat, že únavové účinky způsobené opakovanými těmito namáháními v průběhu očekávané životnosti přemístitelné cisterny byly vzaty v úvahu.

6.7.3.2.8	Nádrže musí být konstruovány tak, aby odolaly vnějšímu tlaku (přetlaku) nejméně 0,4 bar nad vnitřním tlakem bez trvalé deformace. Jestliže je nádrž vystavena značnému podtlaku před plněním nebo během vyprazdňování, musí být konstruována tak, aby odolala vnějšímu přetlaku nejméně 0,9 bar nad vnitřním tlakem a musí být zkoušena při tomto tlaku.

6.7.3.2.9	Přemístitelné cisterny a jejich upevnění musí při nejvyšším dovoleném zatížení být schopny absorbovat následující jednotlivé statické síly:

(a)	Ve směru jízdy: dvojnásobek MPGM násobená zemským zrychlením (g)4;

(b)	Vodorovně kolmo na směr jízdy: MPGM (pokud směr jízdy není jasně určen, síly musí být rovnocenné dvojnásobku MPGM) násobené zemským zrychlením (g)4;

(c)	Svisle vzhůru: MPGM násobená zrychlením (g)4; a

(d)	Svisle dolů: dvojnásobek MPGM (celkové zatížení včetně účinku gravitace) násobené zemským zrychlením (g)4.

6.7.3.2.10	U každé ze sil v 6.7.3.2.9 musí být zachován koeficient bezpečnosti takto:

(a)	Pro kovy mající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient bezpečnosti 1,5 ve vztahu k mezi průtažnosti; nebo

(b)	Pro kovy nemající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k zaručeným 0,2 % prokázané průtažnosti a pro austenitické oceli 1 % prokázané průtažnosti.

6.7.3.2.11	Hodnoty meze pevnosti nebo prokázané pevnosti musí být hodnoty podle národních a mezinárodních materiálových norem. Pokud jsou používány austenitické oceli, stanovené nejnižší hodnoty meze pevnosti nebo prokázané pevnosti podle materiálových norem mohou být zvýšeny o 15 %, pokud tyto vyšší hodnoty jsou ověřeny v materiálových kontrolních osvědčeních. Pokud neexistuje žádná materiálová norma pro daný materiál, hodnota meze pevnosti nebo prokázané pevnosti musí být schválena příslušným orgánem.

6.7.3.2.12	Pokud nádrže určené pro přepravu nezchlazených zkapalněných plynů jsou vybaveny tepelnou izolací, systémy tepelné izolace musí splňovat následující požadavky:

(a)	Musí tvořit plášť pokrývající nejméně jednu třetinu avšak nejvýše jednu polovinu horního povrchu nádrže a oddělena od nádrže vzduchovou vrstvou o výšce asi 40 mm; a

(b)	Musí tvořit úplné potažení přiměřené tloušťky izolačních materiálů tak, aby se zabránilo prostupu vlhkostí a poškození za normálních podmínek přepravy a prostupu tepla nejvýše 0,67 W.m-2.K-1;

(c)	Pokud ochranné opláštění je tak uzavřeno, že je plynotěsné, zařízení musí být provedeno tak, aby zabránilo jakémukoli tlaku vyvíjenému v izolační vrstvě v případě nedostatečné plynotěsnosti nádrže a její výstroje;

(d)	Tepelná izolace nesmí znesnadnit přístup ke spojovacím prvkům a vypouštěcím zařízením.
___________
4	Pro účely výpočtu g = 9,81 m/s2

6.7.3.2.13	Přemístitelné cisterny určené pro přepravu hořlavých zchlazených zkapalněných plynů musí být možno elektricky uzemnit.

6.7.3.3	Konstrukční kritéria

6.7.3.3.1	Nádrže musí být kruhového průřezu.

6.7.3.3.2	Nádrže musí být zkonstruovány a vyrobeny tak, aby odolaly zkušebnímu tlaku nejméně 1,3 násobku konstrukčního tlaku. Konstrukce nádrže musí brát v úvahu minimální hodnoty MAWP v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6 pro každý nezchlazený zkapalněný plyn určený k přepravě. Pozornost se musí věnovat požadavkům na minimální tloušťku nádrže pro nádrže uvedené v 6.7.3.4.

6.7.3.3.3	Pro oceli vykazující zřetelnou mez pevnosti nebo charakterizované zaručenou prokázanou pevností (0,2 % prokázané pevnosti obecně nebo 0.1 % prokázané pevnosti pro austenitické oceli) primární povrchové napětí 6 v nádrži nesmí překročit 0,75 Re nebo 0,50 Rm, která z nich je nižší, při zkušebním tlaku, kde:

Re =	výrazná mez průtažnosti v N/mmz nebo 0,2 % prokázané průtažnosti nebo pro austenitické ocele 1 % prokázané průtažnosti;

Rm =	zaručená minimální pevnost v tahu v N/mm2

6.7.3.3.3.1	Použité hodnoty Re a Rm musí být stanoveny jako nejmenší hodnoty podle národních a mezinárodních materiálových norem. Pokud je použita austenitické ocel, stanovené nejnižší hodnoty pro Re a Rm podle materiálových norem mohou být zvýšeny až o 15 %, jestliže vyšší hodnoty jsou ověřeny v materiálovém kontrolním osvědčení. Neexistují-li žádné materiálové normy pro daný kov, použité hodnoty Re a Rm musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.7.3.3.3.2	Oceli, které mají poměr Re/Rm větší než 0,85, nejsou dovoleny pro výrobu svařovaných nádrží. Hodnoty Re a Rm použité pro stanovení tohoto poměru musí být hodnoty uvedené v materiálovém kontrolním osvědčení.6.7.3.3.3.3.

6.7.3.3.3.3	Oceli použité pro konstrukci nádrží musí mít prodloužení při přetržení v nejméně 10 000/Rm s absolutním minimem 16 % pro jemnozrnné oceli a 20 % pro ostatní oceli.

6.7.3.3.3.4	Pro účely stanovení skutečných hodnot materiálů je třeba dodat, že pro plášťový materiál osa vzorku kovu pro zkoušku pevnosti musí být v pravém úhlu (kolmá) ke směru stáčení. Stálé prodloužení při přetržení musí být měřeno na zkušebních vzorcích v pravoúhlých příčných řezech v souladu s ISO 6892:1998 používající 50 mm měrné délky.

6.7.3.4	Minimální tloušťka stěny

6.7.3.4.1	Minimální tloušťka stěny musí být větší než tloušťka stanovena takto:

(a)	Minimální tloušťka stěny stanovená podle požadavků 6.7.3.4; a

(b)	Minimální tloušťka stěny stanovená podle uznávaných předpisů pro tlakové nádoby včetně požadavků v 6.7.3.3.

6.7.3.4.2	Cylindrické části, konce (dna) a kryty uzávěrů nádrží o průměru nejvýše 1,80 m nesmějí mít tloušťku menší než 5 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku v použité oceli. Nádrže o průměru větším než 1,80 m nesmějí mít tloušťku menší než 6 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku v použité oceli.

6.7.3.4.3	Cylindrické části, konce (dna) a kryty uzávěrů nádrží nesmějí mít tloušťku menší než 4 mm bez ohledu na výrobní materiál.

6.7.3.4.4	Rovnocenná tloušťka oceli jiná než předepsaná pro referenční ocel v 6.7.3.4.2 musí být stanovena podle tohoto vzorce:

kde:
e1 =	požadovaná rovnocenná tloušťka (v mm) použité oceli;
e0 =	minimální tloušťka (v mm) referenční oceli uvedená v 6.7.3.4.2;
Rm1 =	minimální zaručená pevnost v tahu (v N/mm2) použité oceli (viz 6.7.3.3.3);
A1 =	zaručené minimální prodloužení při přetržení (v %) použité oceli podle národních nebo mezinárodních norem.

6.7.3.4.5	V žádném případě nesmí být tloušťka stěny nádrže menší, než je předepsána v 6.7.3.4.1 až 6.7.3.4.3. Všechny části nádrže musí mít minimální tloušťku stanovenou v 6.7.3.4.1 až 6.7.3.4.3. Tato tloušťka musí být výlučně bez přídavku na korozi.

6.7.3.4.6	Pokud je použita měkká ocel (viz 6.7.3.1), pro výpočet se nevyžaduje použití vzorce v 6.7.3.4.4.

6.7.3.4.7	Nesmí být žádné změny tloušťky v místech připojení konců (den) k cylindrické části nádrže.

6.7.3.5	Provozní výstroj

6.7.3.5.1	Provozní výstroj musí být tak uspořádána, aby byla chráněna proti nebezpečí utržení nebo poškození během přepravy a manipulace. Pokud spoj mezi rámem a nádrží dovoluje relativní pohyb mezi jednotlivými částmi konstrukce, výstroj musí být tak upevněna, aby dovolovala takový pohyb bez nebezpečí poškození provozních částí. Vnější spojovací vyprazdňovací prvky (potrubí, uzavírací ventily), vnitřní uzavírací ventil a jeho sedlo musí být chráněny proti nebezpečí utržení působením vnějších sil (např. použitím pružných částí). Plnící a vyprazdňovací zařízení (včetně přírub nebo šroubových uzávěrů) a jakékoliv ochranné kryty musí umožňovat zajištění proti nežádoucímu uzavření.

6.7.3.5.2	Všechny otvory přemístitelných cisteren o průměru větším než 1,5 mm, kromě otvorů pro zařízení pro vyrovnávání tlaku, kontrolních otvorů a uzavřených odvzdušňovacích otvorů, musí být vybaveny nejméně třemi vzájemně nezávislými uzavíracími zařízeními v sérii, první vnitřní uzavírací ventil, ventil omezující nadměrný průtok nebo rovnocenné zařízení, druhý vnější uzavírací ventil a třetí slepá příruba nebo rovnocenné zařízení.

6.7.3.5.2.1	Pokud je přemístitelná cisterna vybavena ventilem omezujícím nadměrný průtok, tento ventil musí být upevněn tak, že jeho nastavení je uvnitř nádrže, nebo uvnitř svařované příruby nebo, pokud je upevněn na vnějšku, jeho instalace musí být provedena tak, aby v případě nárazu jeho účinnost zůstala zachována. Ventily omezující nadměrný průtok musí být zvoleny a upevněny tak, aby uzavíraly automaticky, jestliže nastavený průtok stanovený výrobcem je dosažen. Spoje a příslušenství vedoucí do nebo z takového ventilu musí mít kapacitu pro průtok větší, než je nastavený průtok ventilu omezujícího průtok.

6.7.3.5.3	Pro plnicí a vyprazdňovací otvory prvním uzavíracím zařízením musí být vnitřní uzavírací ventil a druhým musí být uzavírací ventil umístěný na přístupném místě na každém vyprazdňovacím a plnicím potrubí.

6.7.3.5.4	Pro spodní plnící a vyprazdňovací otvory přemístitelných cisteren určených pro přepravu hořlavých a/nebo jedovatých nezchlazených zkapalněných plynů vnitřní uzavírací ventil musí být rychle uzavírací bezpečnostní zařízení, které uzavírá automaticky v případě neočekávaného pohybu přemístitelné cisterny během plnění nebo vyprazdňování nebo vzniku požáru. Kromě přemístitelných cisteren, majících vnitřní objem nejvýše 1000 litrů, musí být možné ovládat toto zařízení dálkově.

6.7.3.5.5	Kromě plnících, vyprazdňovacích a tlak plynu vyrovnávajících otvorů nádrže musí mít otvory, ve kterých jsou upevněna měřidla, teploměry a tlakoměry. Spoje pro takové přístroje musí být provedeny vhodnými přivařenými nástavci nebo kapsami a nesmí se použít šroubové spoje skrz nádrž.

6.7.3.5.6	Všechny přemístitelné cisterny musí být vybaveny kontrolními otvory s kryty nebo jinými kontrolními otvory vhodných rozměrů dovolujícími vnitřní kontrolu a přiměřený vstup pro údržbu a opravy vnitřku.

6.7.3.5.7	Vnější spojovací prvky musí seskupeny, jak je to účelně proveditelné.

6.7.3.5.8	Každý spoj na přemístitelné cisterně musí být zřetelně označen s uvedením své funkce.

6.7.3.5.9	Každý uzavírací ventil nebo jiné uzavírací prostředky musí být konstruovány a vyrobeny na tlak nádrže MAWP a vyšší berouce v úvahu teploty očekávané během přepravy. Všechny uzavírací ventily se šroubovými vřeteny musí být uzavírány pravotočivým pohybem ručního kola. Pro ostatní ventily poloha (otevřená a zavřená) a směr uzavírání musí zřetelně vyznačeny. Všechny uzavírací ventily musí být konstruovány tak, aby se zabránilo nežádoucímu otevření.

6.7.3.5.10	Potrubí musí být konstruováno, vyrobeno a instalováno tak, aby se zabránilo nebezpečí poškození působením tepelné roztaživosti a smršťování, mechanických rázů a vibrací. Všechna potrubí musí být z vhodného kovového materiálu. Svařované spoje potrubí musí být používány všude, kde je to jen možné.

6.7.3.5.11	Spoje v měděném potrubí musí být spájeny nebo mít rovnocenně silné kovové spojení. Bod tavení pájecích materiálů nesmí být vyšší než 525 °C. Spoje nesmí snižovat pevnost potrubí, což se může stát při přeříznutí vláken.

6.7.3.5.12	Průtržný tlak všech potrubí a spojovacích prvků potrubí nesmí být menší než nejvyšší čtyřnásobek MAWP nádrže nebo čtyřnásobek tlaku, kterému může být podrobena v provozu činností čerpadla nebo jiného zařízení (kromě zařízení na vyrovnávání tlaku).

6.7.3.5.13	Tažné kovy smějí být používány při konstrukci ventilů a příslušenství.

6.7.3.6.	Spodní otvory

6.7.3.6.1	Určité nezchlazené zkapalněné plyny nesmějí být přepravovány v přemístitelných cisternách se spodními otvory, jestliže pokyn pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6 uvádí, že spodní otvory nejsou dovoleny. Žádné otvory v nádrži nesmí být pod úrovní hladiny kapaliny, je-li plněna na nejvyšší dovolené plnění.

6.7.3.7	Zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.3.7.1	Přemístitelné cisterny musí být provedeny s jedním nebo více pružinovými zařízeními pro vyrovnávání tlaku. Zařízení pro vyrovnávání tlaku se musí otevírat automaticky při tlaku nejméně MAWP být plně otevřeny při tlaku rovném 110 % MAWP. Tato zařízení musí po vypuštění uzavírat při tlaku nižším nejvýše o 10 % otevíracího tlaku a musí zůstat uzavřena při všech nižších tlacích. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být typu, který bude odolávat dynamickým silám včetně pohybu kapaliny. Průtržné kotouče, které nejsou uspořádány do série s pružinovým zařízením pro vyrovnávání tlaku, nejsou dovoleny.

6.7.3.7.2	Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být konstruováno tak, aby se zabránilo vniknutí cizí věci, úniku kapaliny a vývoji nebezpečného zvýšeného tlaku.

6.7.3.7.3	Přemístitelné cisterny určené pro přepravu určitých nezchlazených zkapalněných plynů uvedených v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6 musí mít zařízení pro vyrovnávání tlaku, schválené příslušným orgánem. Pokud je přemístitelná cisterna v provozu vybavena schváleným zařízením pro vyrovnávání tlaku vyrobeným z materiálů snášenlivých s nákladem, takové zařízení musí mít průtržný kotouč předřazený pružinovému zařízení. Prostor mezi průtržným kotoučem a zařízením musí být vybaven měřidlem tlaku nebo vhodným sdělovacím ukazatelem. Toto uspořádání dovoluje odhalení protržení kotouče, propíchnutí nebo únik, který může způsobit špatnou činnost zařízení pro vyrovnávání tlaku. Průtržný kotouč se protrhne při jmenovitém tlaku o 10 % vyšším, než je počáteční vypouštěcí tlak zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.3.7.4	V případě víceúčelových přemístitelných cisteren zařízení pro vyrovnávání tlaku musí otevírat při tlaku uvedeném v 6.7.3.7.1 pro plyny mající nejvyšší dovolený tlak plynů, jejichž přeprava v přemístitelné cisterně je dovolena.

6.7.3.8	Kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.3.8.1	Kombinovaná dodávková kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečná, aby v případě celkového požáru tlak (včetně akumulace) uvnitř nádrže nepřekročil 120 % MAWP. Pružinová vyrovnávací zařízení musí být použita pro dosažení předepsané plné vypouštěcí kapacity. V případě víceúčelových cisteren kombinovaná dodávková kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být vzata pro plyn, který vyžaduje nejvyšší dodávkovou kapacitu z plynů, jejichž přeprava v přemístitelných cisternách je dovolena.

6.7.3.8.1.1	Pro stanovení celkové požadované kapacity zařízení pro vyrovnávání tlaku, která musí být součtem individuálních kapacit všech spolupůsobících zařízení, musí být použit následující vzorec5:

Q

kde:
Q =	minimální požadovaný stupeň v krychlových metrech vzduchu za sekundu (m3/s) za normálních podmínek: 1 bar a 0 °C (273 K);
F =	koeficient této hodnoty:
pro neizolované nádrže F = 1;
pro izolované nádrže F = U(649 - t)/13,6, avšak v žádném případě není menší než 0,25,

kde:
U =	koeficient prostupu tepla v kW.m-2.K-1 při 38 °C
t =	skutečná teplota nezchlazeného zkapalněného plynu během plnění (ve °C); pokud tato teplota není známa, budiž t = 15 °C;

Výše uvedená hodnota F pro izolované nádrže může být použita, pokud izolace splňuje požadavky uvedené v 6.7.3.8.1.2;

kde:
A =	celková plocha vnějšího povrchu nádrže ve čtverečných metrech
Z =	koeficient stlačitelnosti plynu za akumulační podmínky (pokud tento koeficient není znám, budiž Z rovno 1);
T =	absolutní teplota v Kelvinech (°C + 273) nad zařízením pro vyrovnávání tlaku za akumulační podmínky;
L =	utajené teplo výparnosti kapaliny, v kJ/kg, za akumulační podmínky;
M =	molekulární hmotnost vypouštěného plynu;
C =	konstanta odvozená z jedné z následujících vzorců jako funkce poměru k specifických tepel:
___________
5	Tento vzorec se vztahuje pouze na nezchlazené zkapalněné plyny, které mají kritické teploty vyšší než teploty za akumulační podmínky. Pro plyny, které mají kritické teploty blízko nebo pod teplotou akumulační podmínky, výpočet dodávkové kapacity zařízení pro vyrovnávání tlaku musí uvažovat s dalšími termodynamickými vlastnostmi plynu (viz např. CGA S-1.2-1995).

kde:
Cp =	specifické teplo při konstantním tlaku; a
Cv =	specifické teplo při konstantním objemu.

pokud k > 1:

pokud k = 1 nebo k není znám:

kde
e	je matematická konstanta 2,7183

C může být též převzata z následující tabulky:

k	C	k	C	k	C	
1,00	0,607	1,26	0,660	1,52	0,704	
1,02	0,611	1,28	0,664	1,54	0,707	
1,04	0,615	1,30	0,667	1,56	0,710	
1,06	0,620	1,32	0,671	1,58	0,713	
1,08	0,624	1,34	0,674	1,60	0,716	
1,10	0,628	1,36	0,678	1,62	0,719	
1,12	0,633	1,38	0,681	1,64	0,722	
1,14	0,637	1,40	0,685	1,66	0,725	
1,16	0,641	1,42	0,688	1,68	0,728	
1,18	0,645	1,44	0,691	1,70	0,731	
1,20	0,649	1,46	0,695	2,00	0,770	
1,22	0,652	1,48	0,698	2,20	0,793	
1,24	0,656	1,50	0,701			

6.7.3.8.1.2	Izolační systémy používané za účelem snižování ventilační kapacity musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Ve všech případech izolační systém schválený pro tento účel musí:

(a)	zůstat účinný při všech teplotách až do 649 °C; a

(b)	být chráněn pláštěm s bodem tavení 700 °C nebo vyšším.

6.7.3.9	Značení zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.3.9.1	Každé zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být zřetelně a trvale označeno těmito údaji:

(a)	Tlak (v barech nebo kPa), na které je nastaveno vypouštění;
(b)	Dovolená tolerance vypouštěcího tlaku pro pružinová zařízení pro vyrovnávání tlaku;

(c)	Referenční teplota odpovídající nastavenému tlaku pro průtržné kotouče;a

(d)	Nastavená průtoková kapacita zařízení v normálních krychlových metrech vzduchu za sekundu (m3/s);

Pokud je to proveditelné, musí být uvedeny následující údaje:

(e)	Jméno výrobce a příslušné katalogové číslo zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.3.9.2	Nastavená průtoková kapacita označená na zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být stanovena podle ISO 4126-1:1991.

6.7.3.10	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.3.10.1	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečných rozměrů, aby umožnily neomezeně propustit požadované vypouštění do zařízení pro vyrovnávání tlaku. Žádný uzavírací ventil nesmí být vestavěn mezi nádrž a zařízení pro vyrovnávání tlaku, kromě zdvojeného zařízení pro údržbu nebo jiných důvodů a uzavíracích ventilů sloužících pro uzamčení otevřeného zařízení v provozu nebo uzavíracích ventilů vzájemně uzamčených tak, že alespoň jeden ze zdvojených je vždy provozuschopný a schopný splnit požadavky v 6.7.3.8. Nesmí být žádná překážka pro otevírání vedení k zařízení ventilačnímu nebo pro vyrovnávání tlaku, která by mohla omezit nebo uzavřít průtok z nádrže do tohoto zařízení. Otvory od vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku, pokud jsou používány, musí vypouštět přebytečné páry nebo kapaliny do atmosféry za podmínek minimálního zpětného tlaku do zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.3.11	Umístění zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.3.11.1	Každé vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být umístěno na vrchol nádrže co nejblíže podélnému a příčnému středu nádrže, jak je to proveditelné. Všechna vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být umístěna tak, aby za podmínek maximálního plnění byla ve výparném prostoru nádrže, a zařízení musí být tak uspořádáno, aby zajistilo neomezené vypouštění unikajících par. U hořlavých nezchlazených zkapalněných plynů musí být unikající páry vyvedeny přímo ven z nádrže takovým způsobem, aby se nemohly dostat pod nádrž. Ochranná zařízení, která odklánějí proud par, jsou dovolena pouze tehdy, nezmenšují-li kapacitu zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.3.11.2	Uspořádání musí být provedena tak, aby zabránila přístupu nepovolaných osob k zařízení pro vyrovnávání tlaku a chránila tato zařízení před poškozením způsobeným převrácením přemístitelné cisterny.

6.7.3.12	Stavoznaky (měřicí zařízení)

6.7.3.12.1	Pokud přemístitelná cisterna je určena pro hmotnostní plnění, musí být vybavena jedním nebo více měřícími zařízeními. Skleněné stavoznaky a měřidla vyrobená z křehkého materiálu, která jsou v přímém styku s obsahem nádrže, nesmí být použity.

6.7.3.13	Podpěry, rámy, zvedací a spouštěcí vybavení přemístitelných cisteren

6.7.3.13.1	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány a vyráběny s podpěrnou konstrukcí zajišťující jejich bezpečnou základu během přepravy. Síly uvedené v 6.7.3.2.9 a koeficient bezpečnosti uvedený v 6.7.3.2.10 musí být vzaty v úvahu při konstrukci. Zarážky, rámy, podstavce nebo jiné podobné konstrukce jsou přípustné.

6.7.3.13.2	Kombinovaná namáhání způsobená konstrukční výstrojí přemístitelné cisterny (např. podstavce, rámy atd.) a zvedací a spouštěcí zařízení nesmí způsobit nadměrné namáhání v jakékoli části nádrže. Stabilní zvedací a spouštěcí zařízení musí být namontování na všech přemístitelných cisternách. Přednostně musí být upevněna na podpěry přemístitelné cisterny, avšak mohou být připevněny k výztužným deskám umístěným na nádrži v bodech jejich podpěr.

6.7.3.13.3	Při konstrukci podpěr a rámu se musí brát v úvahu účinky klimatické koroze.

6.7.3.13.4	Kapsy pro zvedací vidlice musí být uzavíratelné. Prostředky pro uzavření těchto kapes musí tvořit trvalou část rámu nebo trvale připojeny k rámu. Jednokomorové přemístitelné cisterny o délce menší než 3,65 m nemusí mít tyto kapsy uzavíratelné, pokud:

(a)	nádrž a všechny spojovací prvky jsou dobře chráněny proti úderům zvedacích vidlí; a

(b)	vzdálenost mezi středy kapes pro zvedací vidlice je nejméně polovina maximální délky přemístitelné cisterny.

6.7.3.13.5	Pokud přemístitelné cisterny nejsou během přepravy chráněny podle 4.2.2.3, nádrže a provozní výstroj musí být chráněny proti poškození nádrže a provozní výstroje podélným nebo příčným nárazem nebo převrácením. Vnější spojovací prvky musí být chráněny tak, aby byl vyloučen únik obsahu nádrže při nárazu nebo převrácení přemístitelné cisterny na tyto spojovací prvky. Příklady takové ochrany:

(a)	Ochrana proti bočnímu nárazu, kterou mohou tvořit podélné výztuže chránící nádrž z obou stran na výškové úrovni jejího středu;

(b)	Ochrana přemístitelné cisterny proti převrácení, kterou mohou tvořit výztužné prstence nebo výztuže upevněné napříč rámu;

(c)	Ochrana proti nárazu zezadu, kterou může tvořit nárazník nebo rám;

(d)	Ochrana nádrže proti poškození nárazem nebo převrácením použitím rámu ISO podle ISO 1496-3:1995.

6.7.3.14	Schválení konstrukce

6.7.3.14.1	Příslušný orgán nebo jím pověřená instituce vydá osvědčení o schválení konstrukce pro jakoukoli novou konstrukci přemístitelné cisterny. Toto osvědčení ověřuje, že přemístitelná cisterna byla prohlédnuta tímto orgánem, je vhodná pro její zamýšlený účel a odpovídá požadavkům této kapitoly a přiměřeným ustanovením pro plyny uvedeným v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6. Pokud série přemístitelných cisteren jsou vyráběny beze změny konstrukce, osvědčení platí pro celé tyto série. Osvědčení se musí odvolávat na zkušební zprávu prototypu, plyny dovolené přepravovat, materiály konstrukce nádrže a schvalovací číslo. Schvalovací číslo musí tvořit mezinárodní rozeznávací značka státu předepsaná v Úmluvě o silničním provozu, Vídeň 1868, a registrační číslo. Jakákoliv alternativní ujednání podle 6.7.1.2 musí být uvedena v osvědčení. Schválení konstrukce může sloužit pro schválení menších přemístitelných cisteren vyrobených z materiálů téhož druhu a tloušťky, stejnou výrobní technologií a s identickými podpěrami, rovnocennými uzávěry a dalším příslušenstvím.

6.7.3.14.2	Zkušební zpráva prototypu pro schválení konstrukce musí obsahovat nejméně toto:

(a)	Výsledky zkoušky vhodného rámu uvedené v ISO 1496-3:1995;

(b)	Výsledky první inspekce a zkoušky uvedené v 6.7.3.15.3;

(c)	Výsledky nárazové zkoušky uvedené v 6.7.3.15.1, je-li předepsána.

6.7.3.15	Inspekce a zkoušení

6.7.3.15.1	Pro přemístitelné cisterny odpovídající definici kontejneru v CSC, je pro každý prototyp nutno provést zkoušku nárazem. Prototyp přemístitelné cisterny musí prokázat schopnost absorpce sil způsobených nárazem nejméně čtyřnásobku (4 g) MPGM plně naložené přemístitelné cisterny při typickém trvání mechanického rázu očekávaného v železniční dopravě. Dále je uveden seznam norem popisujících metody vhodné pro provedení zkoušky nárazem:

Association of American Railroads,
Manual of Standards and Recommended Practices,
Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992

Canadian Standards Association (CSA),
Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods(B620-1987)

Deutsche Bahn AG
Zentralbereich Technik, Minden
Portable tanks, longitudinal dynamic impact test

Société Nationale des Chemins de Fer Français
C.N.E.S.T. 002-1966.
Tank containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests

Spoornet, South Africa
Engineering Development Centre (EDC)
Testing of ISO Tank Containers
Method EDC/TES/023/000/1991-06

6.7.3.15.2	Nádrž a součásti výstroje každé přemístitelné cisterny musí být kontrolovány a zkoušeny před jejím prvním uvedením do provozu (první inspekce a zkouška) a potom v nejvýše pětiletých intervalech (periodická inspekce a zkouška po pěti letech) s inspekcí a zkouškou v polovině této doby (periodická inspekce a zkouška po dvou a půl letech). Inspekce a zkouška může být provedena po dobu tří měsíců před nebo po stanoveném datu. Mimořádná prohlídka a zkouška musí být provedena bez ohledu na datum poslední periodické inspekce a zkoušky, pokud je to nezbytné podle 6.7.3.15.7.

6.7.3.15.3	První inspekce a zkouška přemístitelné cisterny musí zahrnovat kontrolu konstrukčních charakteristik, vnitřní a vnější prohlídku přemístitelné cisterny a jejích spojovacích prvků vzhledem k nezchlazeným zkapalněným plynům, které v ní mají být přepravovány, a tlakovou zkoušku podle zkušebních postupů uvedených v 6.7.3.3.2. Tlaková zkouška může být provedena jako hydraulická zkouška nebo použitím jiné kapaliny nebo plynu po dohodě s příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Před uvedením přemístitelné cisterny do provozu musí být též provedeny zkouška těsnosti a zkouška uspokojivého provozu celé provozní výstroje. Pokud byly nádrž a její spojovací prvky tlakově zkoušeny odděleně, musí být po jejich zkompletování podrobeny zkoušce těsnosti. Všechny svary vystavené úrovni plného namáhání v nádrži musí být zkontrolovány během první zkoušky rentgenem, ultrazvukem nebo jinou metodou nedestruktivní zkoušky. To se nevztahuje na opláštění.

6.7.3.15.4	Periodická inspekce a zkouška po pěti letech, musí zahrnovat vnitřní a vnější prohlídku a, jak je všeobecným pravidlem, hydraulickou tlakovou zkoušku. Opláštění, tepelná izolace a potažení mohou být sejmuty pouze s ohledem na požadovaný rozsah spolehlivého zhodnocení charakteristik přemístitelné cisterny. Pokud nádrž a její výstroj byly zkoušeny odděleně, musí být po jejich zkompletování podrobeny zkoušce těsnosti.

6.7.3.15.5	Periodická inspekce a zkouška v mezidobí po dvou a půl letech musí zahrnovat nejméně vnitřní a vnější prohlídku přemístitelné cisterny a jejích spojovacích prvků vzhledem k nezchlazeným zkapalněným plynům, které v ní mají být přepravovány, zkoušku těsnosti a zkoušku uspokojivého provozu celé provozní výstroje. Opláštění, tepelná izolace a potažení musí být sejmuty pouze vzhledem k požadovanému rozsahu spolehlivého zhodnocení charakteristik přemístitelné cisterny. Pro přemístitelné cisterny určené pro přepravu jednoho nezchlazeného zkapalněného plynu vnitřní inspekce po dvou a půl letech může být vypuštěna nebo nahrazena jinou zkušební metodou nebo kontrolními postupy příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.7.3.15.6	Přemístitelná cisterna nesmí být plněna a přistavována k přepravě po datu uplynutí platnosti poslední pětileté nebo dvou a půlleté periodické inspekce a zkoušky, jak je požadováno v 6.7.3.15.2. Avšak přemístitelná cisterna naplněná před datum uplynutí platnosti poslední periodické inspekce a zkoušky může být přepravována po dobu nepřesahující tři měsíce od uplynutí platnosti poslední periodické zkoušky nebo kontroly. Kromě toho přemístitelná cisterna smí být přepravována po datu uplynuté platnosti poslední periodické inspekce a zkoušky:

(a)	Po vyprázdnění, ale před vyčistěním, pro účely provedení příští požadované zkoušky nebo inspekce před znovu naplněním; a

(b)	Pokud není jinak schváleno příslušným orgánem, pro období nepřekračující šest měsíců od data uplynutí platnosti poslední periodické inspekce nebo zkoušky, aby bylo připuštěno navrácení nebezpečných věcí k vlastní dispozici nebo recyklaci. Odvolávka na tuto výjimku musí být uvedena v přepravním dokumentu.

6.7.3.15.7	Mimořádná inspekce a zkouška je nezbytná, pokud přemístitelná cisterna vykazuje zřetelně poškozené nebo zkorodované plochy nebo únik nebo jiné okolnosti, které ukazují nedostatky, jež by mohly ovlivnit celistvost přemístitelné cisterny. Rozsah mimořádné inspekce kontroly a zkoušky musí záviset na rozsahu poškození a zhoršení přemístitelné cisterny. Musí zahrnovat nejméně dvou a půlletou inspekci a zkoušku podle 6.7.3.15.5.

6.7.3.15.8	Vnitřní a vnější prohlídky musí zajistit, že:

(a)	Nádrž je zkontrolována na promáčknutí, korozi nebo odření, záhyby, zkroucení, vady ve svarech nebo jiné okolnosti, včetně úniku, které by mohly způsobit, že přemístitelná cisterna není bezpečná pro přepravu;

(b)	Potrubí, ventily systém a těsnění jsou zkontrolovány na zkorodované plochy, závady a jiné okolnosti, včetně úniku, které by mohly způsobit, že přemístitelná cisterna není bezpečnou pro plnění, vyprazdňování nebo přepravu;

(c)	Zařízení pro těsnění uzavíratelných poklopů je provozuschopné a že zde není žádný únik uzavíratelných vík a těsnění;

(d)	Chybějící nebo ztracené šrouby nebo matice na jakémkoli spojení příruby nebo slepé příruby jsou nahrazeny nebo utěsněny;

(e)	Všechna pojistná zařízení a ventily jsou bez koroze, zkroucení a jakéhokoli poškození nebo vady, které by mohly zabránit jejich normální činnosti. Uzavírací zařízení a samočinné uzavírací ventily musí být uvedeny v činnost pro prokázání vlastní provozuschopnosti;

(f)	Požadovaná značení na přemístitelné cisterně jsou čitelná a v souladu s příslušnými požadavky; a

(g)	Rám, podpěry a zařízení pro zdvih přemístitelné cisterny jsou v uspokojivém stavu.

6.7.3.15.9	Inspekce a zkoušky v 6.7.3.15.1, 6.7.3.15.3, 6.7.3.15.4, 6.7.3.15.5 a 6.7.3.15.7 musí být provedeny znalcem nebo za účasti znalce schváleného příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Pokud tlaková zkouška je částí inspekce a zkoušky, tlaková zkouška musí být údajem vyznačeným na štítku přemístitelné cisterny. Během tlakové zkoušky musí být přemístitelná cisterna kontrolována na jakýkoliv únik z cisterny, potrubí nebo výstroje.

6.7.3.15.10	Ve všech případech, kdy je prováděno řezání, opalování nebo sváření na nádrži, tyto práce musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí berouce v úvahu předpisy pro tlakové nádoby používané pro konstrukci nádrže. Tlaková zkouška k původní tlakové zkoušce musí být provedena po ukončení těchto prací.

6.7.3.15.11	Pokud se objeví jakákoli nebezpečná okolnost, přemístitelná cisterna nesmí být vrácena do provozu, pokud nebyla opravena a zkouška není opakována s uspokojivým výsledkem.

6.7.3.16	Značení

6.7.3.16.1	Každá přemístitelná cisterna musí být opatřena nerezavějícím kovovým štítkem trvale upevněným na přemístitelnou cisternu na výrazném místě snadno přístupném pro kontrolu. Pokud z důvodů uspořádání přemístitelné cisterny štítek nemůže být trvale připevněn na těleso nádrže, nádrž musí být trvale označena nejméně údaji, požadovanými předpisy pro tlakové nádoby. Nejméně tyto údaje musí být vyznačeny na štítku vyražením nebo jinou podobnou metodou.

Země výroby
U	Země	Číslo	Pro alternativní ujednání (viz 6.7.1.2)
N	schválení	schválení	"AA"
Jméno výrobce nebo značka
Výrobní sériové číslo
Pověřený instituce pro schválení konstrukce
Registrační číslo vlastníka
Rok výroby
Předpis pro tlakové nádoby, podle kterého byla nádrž konstruována
Zkušební tlak	bar/kPa (přetlak)6
MAWP	barlkPa (přetlak)6
Vnější konstrukční tlak7	bar/kPa (přetlak)6
Rozsah konstrukční teploty	°C až	°C
Referenční konstrukční teplota	°C až	°C
Hydraulický vnitřní objem při 20 °C	litrů
Datum první tlakové zkoušky a označení znalce
Materiál(y) nádrže a odvolávka(y) na materiálovou normu
Rovnocenná tloušťka v referenční oceli	mm
Datum a typ poslední periodické(ých) zkoušky(ek)
Měsíc	rok	zkušební tlak	bar/kPa (přetlak)6
Razítko znalce, který provedl nebo byl účasten poslední zkoušky

6.7.3.16.2	Následující údaje musí být vyznačeny buď na přemístitelné cisterně samé nebo na kovovém štítku pevně zajištěném na přemístitelné cisterně:

Jméno provozovatele
Název nezchlazeného zkapalněného plynu(ů) dovolených k přepravě
Nejvyšší dovolená užitečná hmotnost pro každý dovolený nezchlazený zkapalněný plyn	kg
Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM)	kg
Vlastní hmotnost	kg
__________
6	Musí být označena použitá jednotka.
7	Viz 6.7.3.2.8.

POZNÁMKA:	Pro identifikci přepravovaných nezchlazených zkapalněných, viz též Část 5.

6.7.3.16.3	Jestliže přemístitelná cisterna je konstruována a schválena pro manipulaci na otevřeném moři, slova "OFFSHORE PORTABLE TANK" musí být uvedena na identifikačním štítku.

6.7.4	Požadavky na konstrukci, výrobu, inspekci a zkoušení přemístitelných cisteren určených pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů

6.7.4.1	Definice

Pro účely tohoto oddílu:

Alternativní ujednání znamená schválení zaručené příslušným orgánem pro přemístitelnou cisternu nebo MEGC, které byly konstruovány, vyrobeny nebo zkoušeny podle technických požadavků nebo zkušebních metod jiných, než uvedených v této kapitole;

Cisterna znamená konstrukci, kterou normálně tvoří buď:

(a)	Plášť a jedna nebo více nádrží, kde z prostoru mezi nádrží(emi) a pláštěm je vyčerpán vzduch (vakuová izolace), a může být současně doplněn tepelně izolačním systémem; nebo

(b)	Plášť' a vnitřní nádrž s mezivrstvou tepelně izolačního materiálu (např. tuhé pěny);

Konstrukční výstroj znamená výztužné, upevňovací, ochranné a stabilizační prvky vně nádrže;

Nádrž znamená část přemístitelné cisterny, která obsahuje hluboce zchlazené zkapalněné plyny určené pro přepravu, včetně otvorů a jejich uzávěrů, ale nezahrnuje provozní výstroj a konstrukční výstroj;

Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM) znamená součet vlastní hmotnosti přemístitelné cisterny a nejvyšší dovolené užitečné hmotnosti;

Nejvyšší dovolený provozní tlak (MAWP) znamená nejvyšší dovolený efektivní přetlak ve vrcholu nádrže naplněné přemístitelné cisterny v její provozní poloze včetně nejvyššího efektivního tlaku během plnění a vyprazdňování;

Nejnižší konstrukční teplota znamená teplotu, která je používána pro konstrukci a výrobu nádrže nepřekračující nejnižší (studenou) teplotu (provozní teplotu) obsahu během normálních podmínek plnění, vyprazdňování a přepravy;

Plášť znamená vnější izolační opláštění, které může být částí izolačního systému;

Provozní výstroj znamená měřicí přístroje a plnicí, vyprazdňovací, větrací, pojistná, komprimující, chladicí a tepelně izolační zařízení;

Přemístitelná cisterna znamená tepelně izolovanou multimodální cisternu s vnitřním objemem větším než 450 litrů vybavená provozní a konstrukční výstrojí nezbytnou přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů. Přemístitelnou cisternu musí být možno plnit a vyprazdňovat bez sejmutí konstrukční výstroje.

Musí mít stabilizační členy vně nádrže a musí ji být možno zvedat v naplněném stavu. Musí být především konstruována pro zdvih na vozidlo nebo loď a musí být vybavena zarážkami, úchyty nebo příslušenstvím umožňujícím mechanickou manipulaci. Silniční cisternová vozidla, železniční cisternové vozy, nekovové cisterny a velké nádoby pro volně ložené látky (IBC), láhve na plyn a velké nádoby nejsou považovány za spadající do definice přemístitelných cisteren;

Referenční ocel znamená ocel s mezí pevnosti v tahu 370 N/mm2 a prodloužením při přetržení 27 %;

Skutečná doba naplnění znamená dobu, která uplyne od začátku plnění až do zvýšení tlaku vlivem zahřívání na nejnižší nastavený tlak zařízení omezujícího(ch) tlak;

Zkouška těsnosti znamená zkoušku nádrže a její provozní výstroje používající plyn do vnitřního tlaku nejméně 90 % MAWP;

Zkušební tlak znamená nejvyšší přetlak ve vrcholu nádrže během tlakové zkoušky.

6.7.4.2	Všeobecné konstrukční a výrobní požadavky

6.7.4.2.1	Nádrže musí být zkonstruovány a vyrobeny podle požadavků předpisů pro tlakové nádoby uznávaných příslušným orgánem. Nádrže a pláště musí být vyrobeny z kovových materiálů vhodných pro tváření. Pláště musí být vyrobeny z oceli. Nekovové materiály mohou být použity pro připojení a podpory mezi nádrží a pláštěm, pokud vlastnosti těchto materiálů při nejmenší konstrukční teplotě jsou prokázány jako dostačující. Materiály musí v zásadě odpovídat národním nebo mezinárodním materiálovým normám. Pro svařované nádrže a pláště musí být použity pouze materiály, jejichž svařitelnost byla plně prokázána. Svary musí být odborně provedeny a musí zaručovat úplnou bezpečnost. Pokud je to nezbytné z hlediska výrobního postupu nebo materiálů, nádrže musí být vhodně tepelně zpracovány pro zajištění přiměřené tuhostí ve svaru a v tepelně namáhaných zónách. Při volbě materiálu musí být vzato v úvahu rozmezí konstrukční teploty s přihlédnutím k nebezpečí křehkého lomu, vodíkové křehkostí namáhání korozívními trhlinami a odolnosti proti nárazu. Pokud je použita jemnozrnná ocel, zaručená mez průtažnosti musí být nejméně 460 N/mm2 a zaručená hodnota meze pevnosti nejméně 725 N/mm2 podle materiálové specifikace. Materiály přemístitelné cisterny musí být vhodné pro klimatické podmínky, v nichž mohou být přepravovány.

6.7.4.2.2	Jakákoli část přemístitelné cisterny, včetně spojovacích prvků, těsnění a potrubí, které mohou normálně přijít do styku s přepravovaným zchlazeným zkapalněným plynem musí být snášenlivá s tímto zchlazeným zkapalněným plynem.

6.7.4.2.3	Musí se zabránit dotyku mezi různými kovy, který by mohl mít za následek poškození galvanickým účinkem.

6.7.4.2.4	Systém tepelné izolace musí tvořit úplné opláštění nádrže(í) účinnými izolačními materiály. Vnější izolace musí být chráněna pláštěm tak, aby se zabránilo pronikaní vlhkostí a jinému poškození za normálních přepravních podmínek.

6.7.4.2.5	Pokud je plášť uzavřen tak, že je plynotěsný, zařízení musí být provedeno tak, aby zabránilo jakémukoli nebezpečnému tlaku vyvíjenému v izolačním prostoru.

6.7.4.2.6	Přemístitelné cisterny určené pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů majících bod varu nižší než minus (-) 182 °C při atmosférickém tlaku nesmí obsahovat materiály, které mohou nebezpečně reagovat s kyslíkem nebo kyslíkem obsaženým ve vzduchu, pokud jsou umístěny v částech tepelné izolace, kde je nebezpečí styku s kyslíkem nebo s kyslíkem obsaženým v kapalině.

6.7.4.2.7	Izolační materiály se nesmí v provozu zvlněním poškozovat.

6.7.4.2.8	Referenční skutečná doba naplnění musí být stanovena pro každý hluboce zchlazený zkapalněný plyn určený k přepravě v přemístitelné cisterně.

6.7.4.2.8.1	Referenční skutečná doba naplnění musí být stanovena metodou uznávanou příslušným orgánem na základě následujícího:

(a)	Účinnosti izolačního systému stanovené podle 6.7.4.2.8.2;

(b)	Nejnižšího nastaveného tlaku zařízení omezujícího(ch) tlak;

(c)	Prvních plnících podmínek;

(d)	Očekávané teploty okolí 30 °C;

(e)	Fyzikálních vlastností jednotlivého hluboce zchlazeného zkapalněného plynu určeného k přepravě.

6.7.4.2.8.2	Účinnost izolačního systému (tepelný příkon ve wattech) musí být stanoven při zkoušce typu přemístitelné cisterny podle postupu uznávaného příslušným orgánem. Tuto zkoušku tvoří buď:

(a)	Zkouška při konstantním tlaku (např. při atmosférickém tlaku), pokud ztráta hluboce zchlazeného zkapalněného plynu je měřena po celou dobu; nebo

(b)	Zkouška uzavřeného systému, pokud vzrůst tlaku v nádrži je měřen po celou dobu.

Pokud je prováděna zkouška při konstantním tlaku, musí se brát v úvahu změny atmosférického tlaku. Pokud se provádějí zkoušky, korekce musí být provedeny pro jakékoli změny okolní teploty od očekávané referenční teploty hodnoty 30 °C.

POZNÁMKA: Pro stanovení skutečné teploty naplnění před každou cestou, viz 4. 2. 3. 7.

6.7.4.2.9	Plášť vakuově izolované dvojité stěny cisterny musí mít buď vnější konstrukční tlak nejméně 100 kPa (1 bar) (přetlak) vypočtený podle uznávaného technického předpisu nebo vypočtený kritický tlak nejméně 200 kPa (2 bary) (přetlak). Vnitřní a vnější vyztužení mohou být zahrnuta při výpočtu schopnosti pláště odolávat vnějšímu tlaku.

6.7.4.2.10	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány a vyráběny se základnou zajišťující bezpečnost během přepravy a s vhodnými zvedacími a spouštěcími zařízeními.

6.7.4.2.11	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány tak, aby odolaly beze ztráty obsahu nejméně vnitřnímu tlaku vyvolanému obsahem a statickým, dynamickým a tepelným namáháním během normálních podmínek manipulace a přepravy. Konstrukce musí prokázat, že účinky únavy způsobené opakovaným působením těchto namáháním během očekávané životnosti přemístitelné cisterny byly vzaty v úvahu.

6.7.4.2.12	Přemístitelné cisterny a jejich upevnění musí při nejvyšším dovoleném zatížení být schopny absorbovat následující jednotlivé statické síly:

(a)	Ve směru jízdy: dvojnásobek MPGM násobená zemským zrychlením (g)8;

(b)	Vodorovně kolmo na směr jízdy: MPGM (pokud směr jízdy není jasně určen, síly musí být rovnocenné dvojnásobku MPGM) násobené zemským zrychlením (g)8;

(c)	Svisle vzhůru: MPGM násobená zrychlením (g)8; a

(d)	Svisle dolů: dvojnásobek MPGM (celkové zatížení včetně účinku gravitace) násobené zemským zrychlením (g)8.

6.7.4.2.13	U každé ze sil v 6.7.4.2.12 musí být zachován koeficient bezpečnosti takto:

(a)	Pro kovy mající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k mezi průtažnosti; nebo

(b)	Pro kovy nemající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k zaručeným 0,2 % prokázané průtažnosti a pro austenitické oceli 1 % prokázané průtažnosti.

6.7.4.2.14	Hodnoty meze pevnosti nebo prokázané pevnosti musí být hodnoty podle národních a mezinárodních materiálových norem. Pokud jsou používány austenitické oceli, stanovené nejnižší hodnoty meze pevnosti nebo prokázané pevnosti podle materiálových norem mohou být zvýšeny o 15 %, pokud tyto vyšší hodnoty jsou ověřeny v materiálových kontrolních osvědčeních. Pokud neexistuje žádná materiálová norma pro daný materiál, hodnota meze pevnosti nebo prokázané pevnosti musí být schválena příslušným orgánem.

6.7.4.2.15	Pokud nádrže určené pro přepravu nezchlazených zkapalněných plynů jsou vybaveny tepelnou izolací, systémy tepelné izolace musí splňovat následující požadavky:

6.7.4.3	Konstrukční kritéria

6.7.4.3.1	Nádrže musí být kruhového průřezu.

6.7.4.3.2	Nádrže musí být zkonstruovány a vyrobeny tak, aby odolaly zkušebnímu tlaku nejméně 1,3 násobku MAWP. Pro nádrže s vakuovou izolací zkušební tlak nesmí být menší než součet MAWP a 100 kPa (1 bar). V žádném případě zkušební tlak nesmí být menší než 300 kPa (3 bary) přetlaku. Pozornost musí být věnována požadavkům na nejmenší tloušťku stěny uvedeným v 6.7.4.4.2 až 6.7.4.4.7.
___________
8	Pro účely výpočtu g = 9,81 m/s2

6.7.4.3.3	Pro kovy vykazující výrazně definovanou mez průtažnosti nebo charakterizované zaručenou prokázanou průtažnosti (0,2 % prokázané průtažnosti obecně nebo 1 prokázané průtažnosti pro austenitické oceli) primární povrchové napětí 6 v nádrži nesmí překročit 0,75 Re nebo 0,50 Rm, která z nich je nižší, při zkušebním tlaku, kde:

Re =	výrazná mez průtažnosti v N/mm2 nebo 0,2 % prokázané průtažnosti nebo pro austenitické ocele 1 % prokázané průtažnosti;
Rm =	zaručená minimální pevnost v tahu v N/mm2

6.7.4.3.3.1	Použité hodnoty Re a Rm musí být stanoveny jako nejmenší hodnoty podle národních a mezinárodních materiálových norem. Pokud je použita austenitická ocel, stanovené nejnižší hodnoty pro Re a Rm podle materiálových norem mohou být zvýšeny až o 15 %, jestliže vyšší hodnoty jsou ověřeny v materiálové kontrolním osvědčení. Neexistují-li žádné materiálové normy pro daný kov, použité hodnoty Re a Rm musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.7.4.3.3.2	Oceli, které mají poměr Re/Rm větší než 0,85, nejsou dovoleny pro výrobu svařovaných nádrží. Hodnoty Re a Rm použité pro stanovení tohoto poměru musí být hodnoty uvedené v materiálovém kontrolním osvědčení.

6.7.4.3.3.3	Oceli použité pro výrobu nádrží musí mít prodloužení při přetržení v % nejméně 10 000/Rm s absolutním minimem 16 % pro jemnozrnné oceli a 20 % pro ostatní oceli. Hliník a hliníkové slitiny používané v konstrukci nádrží musí mít prodloužení při přetržení v % nejméně 10 000/Rm s absolutním minimem 12 %.

6.7.4.3.3.4	Pro účely stanovení skutečných hodnot materiálů je třeba připomenout, že pro plášťový materiál osa vzorku kovu pro zkoušku pevnosti musí být v pravém úhlu (kolmá) ke směru stáčení. Stálé prodloužení při přetržení musí být měřeno na zkušebních vzorcích v pravoúhlých příčných řezech v souladu s ISO 6892:1998 používající 50 mm měrné délky.

6.7.4.4	Minimální tloušťka stěny nádrže

6.7.4.4.1	Minimální tloušťka stěny musí být větší než tloušťka stanovená takto:

(a)	Minimální tloušťka stěny stanovená podle požadavků v 6.7.4.4.2 až 6.7.4.4.7; nebo

(b)	Minimální tloušťka stěny stanovená podle uznávaných předpisů pro tlakové nádoby včetně požadavků v 6.7.4.3.

6.7.4.4.2	Nádrže o průměru nejvýše 1,80 m nesmějí mít tloušťku stěny menší než 5 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku v použitém kovu. Nádrže o průměru větším než 1,80 m nesmějí mít tloušťku stěny menší než 6 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku v použitém kovu.

6.7.4.4.3	Nádrže vakuově izolovaných cisteren o průměru nejvýše 1,80 m nesmějí mít tloušťku stěny menší než 3 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku v použitém kovu. Takové nádrže o průměru větším než 1,80 m nesmějí mít tloušťku stěny menší než 4 mm v referenční oceli nebo rovnocennou tloušťku v použitém kovu.

6.7.4.4.4	Pro vakuově izolované cisterny celková tloušťka pláště a nádrže musí odpovídat nejmenší tloušťce předepsané v 6.7.4.4.2, tloušťka stěny nádrže samé nesmí být menší než nejmenší tloušťka předepsaná v 6.7.4.4.3.

6.7.4.4.5	Nádrže nesmějí mít tloušťku stěny menší než 3 mm bez ohledu na materiál konstrukce.

6.7.4.4.6	Rovnocenná tloušťka kovu jiná než předepsaná pro referenční ocel v 6.7.4.4.2 a 6.7.4.4.3 musí být stanovena podle tohoto vzorce:

kde:
e1 =	požadovaná rovnocenná tloušťka (v mm) použitého kovu;
e0 =	minimální tloušťka (v mm) referenční oceli uvedená v 6.7.4.4.2 a 6.7.4.4.3;
Rm1 =	minimální zaručená pevnost v tahu (v N/mm2) použitého kovu (viz 6.7.4.3.3);
A1 =	zaručené minimální prodloužení při přetržení (v %) použitého kovu podle národních nebo mezinárodních norem.

6.7.4.4.7	V žádném případě nesmí být tloušťka stěny nádrže menší, než je předepsána v 6.7.4.4.1 až 6.7.4.4.5. Všechny části nádrže musí mít minimální tloušťku stanovenou podle 6.7.4.4.1 až 6.7.4.4.6. Tato tloušťka musí být výlučně bez přídavku na korozi.

6.7.4.4.8	Nesmí být žádná náhlá změna tloušťky v místě spojení konců (den) s cylindrickou částí nádrže.

6.7.4.5	Provozní výstroj

6.7.4.5.1	Provozní výstroj musí být tak uspořádána, aby byla chráněna proti nebezpečí utržení nebo poškození během přepravy a manipulace. Pokud spoj mezi rámem a cisternou nebo pláštěm a nádrží dovoluje relativní pohyb, výstroj musí být tak upevněna, aby dovolovala takový pohyb bez nebezpečí poškození provozních částí. Vnější spojovací vyprazdňovací prvky (potrubí, uzavírací ventily), uzavírací ventil a jeho sedlo musí být chráněny proti nebezpečí utržení působením vnějších sil (např. použitím pružných částí). Plnící a vyprazdňovací zařízení (včetně přírub nebo šroubových uzávěrů) a jakékoliv ochranné kryty musí umožňovat zajištění proti nežádoucímu otevžení.

6.7.4.5.2	Každý plnicí a vyprazdňovací otvor přemístitelných cisteren používaných pro přepravu hořlavých zchlazených zkapalněných plynů musí být vybaven nejméně třemi vzájemně nezávislými uzavíracími zařízeními v sérii, prvním uzavíracím ventilem umístěným co nejblíže k plášti, druhým uzavíracím ventilem a třetím slepou přírubou nebo rovnocenným zařízením. Uzavírací ventil nejbližší k plášti musí být rychle uzavíratelné zařízení, které uzavírá automaticky v případě nežádoucího pohybu přemístitelné cisterny během plnění nebo vyprazdňování nebo vzniku požáru. Toto zařízení musí být také možno dálkově ovládat.

6.7.4.5.3	Každý plnicí a vyprazdňovací otvor přemístitelných cisteren používaných pro přepravu hořlavých zchlazených zkapalněných plynů musí být vybaven nejméně dvěma vzájemně nezávislými uzavíracími zařízeními v sérii, prvním uzavíracím ventilem umístěným co nejblíže k plášti, druhým slepou přírubou nebo rovnocenným zařízením.

6.7.4.5.4	Pro části potrubí, které zůstávají uzavřeny na obou stranách a kde může být uzavřena kapalina, musí být zajištěna metoda automatického vyrovnávání tlaku pro zabránění zvýšení tlaku vyvinutého v potrubí.

6.7.4.5.5	Vakuově izolované cisterny nemusí mít kontrolní otvory.

6.7.4.5.6	Vnější spojovací prvky musí seskupeny, jak je to účelně proveditelné.

6.7.4.5.7	Každý spoj na přemístitelné cisterně musí být zřetelně označen s uvedením své funkce.

6.7.4.5.8	Každý uzavírací ventil nebo jiné uzavírací prostředky musí být konstruovány a vyrobeny na tlak nádrže MAWP a vyšší berouce v úvahu teploty očekávané během přepravy. Všechny uzavírací ventily se šroubovými vřeteny musí být uzavírány pravotočivým pohybem ručního kola. Pro ostatní ventily poloha (otevřená a zavřená) a směr uzavírání musí zřetelně vyznačena. Všechny uzavírací ventily musí být konstruovány tak, aby se zabránilo neúmyslnému otevření.

6.7.4.5.9	Pokud jsou použita tlaková zařízení, musí spoje těchto zařízení pro kapaliny a páru musí být opatřeny ventilem co možno nejblíže k plášti, aby se při poškození tlakových zařízení zabránilo uniku naplněné věci.

6.7.4.5.10	Potrubí musí být konstruováno, vyrobeno a instalováno tak, aby se zabránilo nebezpečí poškození působením tepelné roztaživosti a smršťování mechanických rázů a vibrací. Všechna potrubí musí být z vhodného kovového materiálu. Pro ochranu před únikem způsobenému ohněm musí se používat pouze ocelové potrubí a svařované spoje mezi pláštěm a spojem k prvnímu uzávěru jakéhokoli vývodu. Metoda připojení uzávěru k tomuto spoji musí být odsouhlaseny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Spoje potrubí musí být svařeny všude, kde je to nezbytné.

6.7.4.5.11	Spoje v měděném potrubí musí být spájeny nebo mít rovnocenně silné kovové spojení. Bod tavení pájecích materiálů nesmí být vyšší než 525°C. Spoje nesmí snižovat pevnost potrubí, což se může stát při přeříznutí vláken.

6.7.4.5.12	Materiály konstrukce ventilů a příslušenství musí mít uspokojivé vlastnosti při nejnižší provozní teplotě přemístitelné cisterny.

6.7.4.5.13	Průtržný tlak všech potrubí a spojovacích prvků potrubí nesmí být menší než nejvyšší čtyřnásobek MAWP nádrže nebo čtyřnásobek tlaku, kterému může být podrobena v provozu činností čerpadla nebo jiného zařízení (kromě zařízení na vyrovnávání tlaku).

6.7.4.6	Zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.4.6.1	Každá nádrž musí být provedena se dvěma nezávislými pružinovými zařízeními pro vyrovnávání tlaku. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí otevírat automaticky při tlaku nejméně MAWP být plně otevřeny při tlaku rovném 110 % MAWP. Tato zařízení musí po vypuštění uzavírat při tlaku nižším nejvýše o 10 % otevíracího tlaku a musí zůstat uzavřena při všech nižších tlacích. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být typu, který bude odolávat dynamickým silám včetně pohybu kapaliny.

6.7.4.6.2	Nádrže pro nehořlavé hluboce zchlazené zkapalněné plyny a vodík mohou mít kromě toho průtržné kotouče v sérii s pružinovými zařízeními pro vyrovnávání tlaku, jak je uvedeno v 6.7.4.7.2 a 6.7.4.7.3.

6.7.4.6.3	Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být konstruováno tak, aby se zabránilo vniknutí cizí věci, úniku kapaliny a vývoji nebezpečného zvýšeného tlaku.

6.7.4.6.4	Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být schválena příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.7.4.7	Kapacita a nastavení zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.4.7.1	V případě ztráty podtlaku ve vakuově izolované cisterně nebo ztráty 20 % izolace cisterny izolované tuhými materiály kombinovaná kapacita všech instalovaných zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečná, aby tlak (včetně akumulace) uvnitř nádrže nepřekročil 120 % MAWP.

6.7.4.7.2	Pro nehořlavé hluboce zchlazené zkapalněné plyny (kromě kyslíku) a vodík tato kapacita může být dosažena použitím průtržných kotoučů paralelně s požadovanými zařízeními pro vyrovnávání tlaku. Průtržné kotouče se musí protrhnout při jmenovitém tlaku rovném zkušebnímu tlaku nádrže.

6.7.4.7.3	Za okolností popsaných v 6.7.4.7.1 a 6.7.4.7.2 společně s kompletním prošlehnutím plamene kombinovaná kapacita všech instalovaných zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečná, aby omezila tlak v nádrži na zkušební tlak.

6.7.4.7.4	Požadovaná kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být vypočtena podle technických předpisů uznávaných příslušným orgánem9.

6.7.4.8	Značení zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.4.8.1	Každé zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být zřetelně a trvale označeno těmito údaji:

(a)	Tlak (v barech nebo kPa), na které je nastaveno vypouštění;

(b)	Dovolená tolerance vypouštěcího tlaku pro pružinová zařízení pro vyrovnávání tlaku;

(c)	Referenční teplota odpovídající nastavenému tlaku pro průtržné kotouče;a

(d)	Nastavená průtoková kapacita zařízení v normálních krychlových metrech vzduchu za sekundu (m3/s);

Pokud je to proveditelné, musí být uvedeny následující údaje:

€	Jméno výrobce a příslušné katalogové číslo zařízení pro vyrovnávání tlaku.
____________
9	Viz příklad CGA Pamphlet S-1.2-1995

6.7.4.8.2	Nastavená průtoková kapacita označená na zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být stanovena podle ISO 4126-1:1991.

6.7.4.9	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.4.9.1	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečných rozměrů, aby umožnily neomezeně propustit požadované vypouštění do zařízení pro vyrovnávání tlaku. Žádný uzavírací ventil nesmí být vestavěn mezi nádrž a zařízení pro vyrovnávání tlaku, kromě zdvojeného zařízení pro údržbu nebo jiných důvodů a uzavíracích ventilů sloužících pro uzamčení otevřeného zařízení v provozu nebo uzavíracích ventilů vzájemně uzamčených tak, že požadavky 6.7.4.7 jsou vždy splněny. Nesmí být žádná překážka pro otevírání vedení k zařízení ventilačnímu nebo pro vyrovnávání tlaku, která by mohla omezit nebo uzavřít průtok z nádrže do tohoto zařízení. Otvory od vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku, pokud jsou používány, musí vypouštět přebytečné páry nebo kapaliny do atmosféry za podmínek minimálního zpětného tlaku do zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.4.10	Umístění zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.4.10.1	Každé vyústěni zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být umístěno na vrchol nádrže co nejblíže podélnému a příčnému středu nádrže, jak je to proveditelné. Všechna vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být umístěna tak, aby za podmínek maximálního plnění byla ve výparném prostoru nádrže, a zařízení musí být tak uspořádáno, aby zajistilo neomezené vypouštění unikajících par. U zchlazených zkapalněných plynů musí být unikající páry vyvedeny přímo ven z nádrže takovým způsobem, aby se nemohly dostat pod cisternu. Ochranná zařízení, která odklánějí proud par, jsou dovolena pouze tehdy, nezmenšují-li kapacitu zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.4.10.2	Uspořádání musí být provedena tak, aby zabránila přístupu nepovolaných osob k zařízení pro vyrovnávání tlaku a chránila tato zařízení před poškozením způsobeným převrácením přemístitelné cisterny.

6.7.4.11	Stavoznaky (měrná zařízení)

6.7.4.11.1	Pokud přemístitelná cisterna je určena pro hmotnostní plnění, musí být vybavena jedním nebo více měřícími zařízeními. Skleněné Stavoznaky a měřidla vyrobená z křehkého materiálu, která jsou v přímém styku s obsahem nádrže, nesmí být použity.

6.7.4.11.2	Spoj pro měření podtlaku musí být proveden v plášti.

6.7.4.12	Podpěry, rámy, zvedací a spouštěcí vybavení přemístitelných cisteren

6.7.4.12.1	Přemístitelné cisterny musí být konstruovány a vyráběny s podpěrnou konstrukcí zajišťující jejich bezpečnou základnu během přepravy. Síly uvedené v 6.7.4.2.12 a koeficient bezpečnosti uvedený v 6.7.4.2.13 musí být vzaty v úvahu při konstrukci. Zarážky, rámy, podstavce nebo jiné podobné konstrukce jsou přípustné.

6.7.4.12.2	Kombinovaná namáhání způsobená konstrukční výstrojí přemístitelné cisterny (např. podstavce, rámy atd.) a zvedací a spouštěcí zařízení nesmí způsobit nadměrné namáhání v jakékoli části nádrže. Stabilní zvedací a spouštěcí zařízení musí být namontování na všech přemístitelných cisternách. Přednostně musí být upevněna na podpěry přemístitelné cisterny, avšak mohou být připevněny k výztužným deskám umístěným na nádrži v bodech jejich podpěr.

6.7.4.12.3	Při konstrukci podpěr a rámu se musí brát v úvahu účinky klimatické koroze.

6.7.4.12.4	Kapsy pro zvedací vidlice musí být uzavíratelné. Prostředky pro uzavření těchto kapes musí tvořit trvalou část rámu nebo trvale připojeny k rámu. Jednokomorové přemístitelné cisterny o délce menší než 3,65 m nemusí mít tyto kapsy uzavíratelné, pokud:

(a)	nádrž a všechny spojovací prvky jsou dobře chráněny proti úderům zvedacích vidlí; a

(b)	vzdálenost mezi středy kapes pro zvedací vidlice je nejméně polovina maximální délky přemístitelné cisterny.

6.7.4.12.5	Pokud přemístitelné cisterny nejsou během přepravy chráněny podle 4.2.3.3, nádrže a provozní výstroj musí být chráněny proti poškození nádrže a provozní výstroje podélným nebo příčným nárazem nebo převrácením. Vnější spojovací prvky musí být chráněny tak, aby byl vyloučen únik obsahu nádrže při nárazu nebo převrácení přemístitelné cisterny na tyto spojovací prvky. Příklady takové ochrany:

(a)	Ochrana proti bočnímu nárazu, kterou mohou tvořit podélné výztuže chránící nádrž z obou stran na výškové úrovni jejího středu;

(b)	Ochrana přemístitelné cisterny proti převrácení, kterou mohou tvořit výztužné prstence nebo výztuže upevněné napříč rámu;

(c)	Ochrana proti nárazu zezadu, kterou může tvořit nárazník nebo rám;

(d)	Ochrana nádrže proti poškození nárazem nebo převrácením použitím rámu ISO podle ISO 1496-3:1995.

(e)	Ochrana přemístitelné cisterny před nárazem a převrácení vakuově izolačním pláštěm.

6.7.4.13	Schválení konstrukce

6.7.4.13.1	Příslušný orgán nebo jím pověřená instituce vydá osvědčení o schválení konstrukce pro jakoukoli novou konstrukci přemístitelné cisterny. Toto osvědčení ověřuje, že přemístitelná cisterna byla prohlédnuta tímto orgánem, je vhodná pro její zamýšlený účel a odpovídá požadavkům této kapitoly. Pokud série přemístitelných cisteren jsou vyráběny beze změny konstrukce, osvědčení platí pro celé tyto série. Osvědčení se musí odvolávat na zkušební zprávu prototypu, zchlazené zkapalněné plyny dovolené přepravovat, materiály konstrukce nádrže a schvalovací číslo. Schvalovací číslo musí tvořit mezinárodní rozeznávací značka státu předepsaná v Úmluvě o silničním provozu, Vídeň 1868, a registrační číslo. Jakákoliv alternativní ujednání k 6.7.1.2 musí být uvedena v osvědčení. Schválení konstrukce může sloužit pro schválení menších přemístitelných cisteren vyrobených z materiálů téhož druhu a tloušťky, stejnou výrobní technologií a s identickými podpěrami, rovnocennými uzávěry a dalším příslušenstvím.

6.7.4.13.2	Zkušební zpráva prototypu pro schválení konstrukce musí obsahovat nejméně toto:

(a)	Výsledky zkoušky vhodného rámu uvedené v ISO 1496-3:1995;

(b)	Výsledky první inspekce a zkoušky uvedené v 6.7.4.14.3;

(c)	Výsledky nárazové zkoušky uvedené v 6.7.4.14.1, je-li předepsána.

6.7.4.14	Inspekce a zkoušení

6.7.4.14.1	Pro přemístitelné cisterny odpovídající definici kontejneru v CSC prototyp představující každou konstrukci musí být podroben zkoušce nárazem. Prototyp přemístitelné cisterny musí prokázat schopnost absorpce sil způsobených nárazem nejméně čtyřnásobku (4 g) MPGM plně naložené přemístitelné cisterny při typickém trvání mechanického rázu očekávaného v železniční dopravě. Dále je uveden seznam norem popisujících metody vhodné pro provedení zkoušky nárazem:

Association of American Railroads,
Manual of Standards and Recommended Practices,
Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992

Canadian Standards Association (CSA),
Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods(B620-1987)

Deutsche Bahn AG
Zentralbereich Technik, Minden
Portable tanks, longitudinal dynamic impact test

Société Nationale des Chemins de Fer Français
C.N.E.S.T. 002-1966.
Tank Containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests

Spoornet, South Africa
Engineering Development Centre (EDC)
Testing of ISO Tank Containers
Method EDC/TES/023/000/1991-06

6.7.4.14.2	Cisterna a součásti výstroje každé přemístitelné cisterny musí být kontrolovány a zkoušeny před jejím prvním uvedením do provozu (první inspekce a zkouška) a potom v nejvýše pětiletých intervalech (periodická inspekce a zkouška po pěti letech) s inspekcí a zkouškou v polovině této doby (periodická inspekce a zkouška po dvou a půl letech). Inspekce a zkouška může být provedena po dobu tří měsíců před nebo po stanoveném datu. Mimořádná inspekce a zkouška musí být provedena bez ohledu na datum poslední periodické inspekce a zkoušky, pokud je to nezbytné podle 6.7.4.14.7.

6.7.4.14.3	První inspekce a zkouška přemístitelné cisterny musí zahrnovat kontrolu konstrukčních charakteristik, vnitřní a vnější prohlídku přemístitelné cisterny a jejích spojovacích prvků vzhledem k hluboce zchlazeným zkapalněným plynům, které v ní mají být přepravovány, a tlakovou zkoušku podle zkušebních postupů uvedených v 6.7.4.3.2. Tlaková zkouška může být provedena jako hydraulická zkouška nebo použitím jiné kapaliny nebo plynu po dohodě s příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Před uvedením přemístitelné cisterny do provozu musí být též provedeny zkouška těsnosti a zkouška uspokojivého provozu celé provozní výstroje. Pokud byly nádrž a její spojovací prvky tlakově zkoušeny odděleně, musí být po jejich zkompletování podrobeny zkoušce těsnosti. Všechny svary vystavené úrovni plného namáhání v nádrži musí být zkontrolovány během parní zkoušky rentgenem, ultrazvukem nebo jinou metodou nedestruktivní zkoušky. To se nevztahuje na plášť.

6.7.4.14.4	Periodická inspekce a zkouška po 5 a 2,5 letech zahrnuje vnější prohlídku přemístitelných cisteren a jejich spojovacích prvků vzhledem k přepravovaným zchlazeným zkapalněným plynům, zkoušku těsnosti, zkoušku uspokojivého provozu celé provozní výstroje a indikátoru podtlaku, pokud je použit. V případě nevakuově izolovaných cisteren, plášť a izolace musí být sejmuty během 2,5leté a 5leté periodické inspekce avšak pouze tehdy, pokud je to nezbytné pro spolehlivé hodnocení.

6.7.4.14.5	Kromě toho při 5leté periodické inspekci a zkoušce nevakuově izolovaných cisteren musí být plášť a izolace sejmuty, pokud je to nebytné pro spolehlivé hodnocení.

6.7.4.14.6	Přemístitelná cisterna nesmí být plněna a přistavována k přepravě po datu uplynutí platnosti poslední 5leté nebo 2,5leté periodické inspekce a zkoušky, jak je požadováno v 6.7.4.14.2. Avšak přemístitelná cisterna naplněná před datem uplynutí platnosti poslední periodické inspekce a zkoušky může být přepravována po dobu nepřesahující tři měsíce od uplynutí platnosti poslední periodické inspekce nebo zkoušky. Kromě toho přemístitelná cisterna může být přepravována po datu uplynuté platnosti poslední periodické inspekce a zkoušky:

(a)	Po vyprázdnění, ale před vyčistěním, pro účely provedení příští požadované zkoušky nebo inspekce před znovu naplněním; a

(b)	Pokud není jinak schváleno příslušným orgánem, pro období nepřekračující šest měsíců od data uplynutí platnosti poslední periodické inspekce nebo zkoušky, aby bylo připuštěno navrácení nebezpečných věcí k vlastní dispozici nebo recyklaci. Odvolávka na tuto výjimku musí být uvedena v přepravním dokumentu.

6.7.4.14.7	Mimořádná inspekce a zkouška je nezbytná, pokud přemístitelná cisterna vykazuje zřetelně poškozené nebo zkorodované plochy nebo únik nebo jiné okolnosti, které ukazují nedostatky, jež by mohly ovlivnit celistvost přemístitelné cisterny. Rozsah mimořádné inspekce a zkoušky musí záviset na rozsahu poškození a zhoršení přemístitelné cisterny. Musí zahrnovat nejméně 2,5letou prohlídku a zkoušku podle 6.7.4.14.4.

6.7.4.14.8	Vnitřní prohlídka během první kontroly a zkoušky musí zajistit, že nádrž je zkontrolována na proděravění, korozi nebo odřeniny, promáčknutí, zvlnění, vady ve svarech a jiné okolnosti, které by mohly vést k nezpůsobilosti cisterny pro bezpečnou přepravu.

6.7.4.14.9	Vnější prohlídka musí zajistit, že:

(a)	Vnější potrubí, ventily, komprimující/chladicí systémy, pokud jsou použity, a těsnění jsou zkontrolovány na zkorodované plochy, závady nebo jiné okolnosti, včetně netěsností, které by mohly způsobit nezpůsobilost přemístitelné cisterny pro bezpečné plnění, vyprazdňování a přepravu;

(b)	Nejsou žádné netěsnosti uzavíratelných vík a těsnění;

(c)	Chybějící nebo ztracené šrouby nebo matice na jakémkoli spojení příruby nebo slepé příruby jsou nahrazeny nebo utěsněny;

(d)	Všechna pojistná zařízení a ventily jsou bez koroze, zkroucení a jakéhokoli poškození nebo vady, které by mohly zabránit jejich normální činnosti. Uzavírací zařízení a samočinné uzavírací ventily musí být uvedeny v činnost pro prokázání vlastní provozuschopnosti;

(e)	Požadovaná značení na přemístitelné cisterně jsou čitelná a v souladu s příslušnými požadavky; a

(i)	Rám, podpěry a zařízení pro zdvih přemístitelné cisterny jsou v uspokojivém stavu.

6.7.4.14.10	Inspekce a zkoušky v 6.7.4.14.1, 6.7.4.14.3, 6.7.4.14.4, 6.7.4.14.5 a 6.7.4.14.7 musí být provedeny znalcem nebo za účasti znalce schváleného příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Pokud tlaková zkouška je částí prohlídky a zkoušky, tlaková zkouška musí být jedním údajem vyznačeným na štítku přemístitelné cisterny. Během tlakové zkoušky musí být přemístitelná cisterna kontrolována na jakýkoliv únik z cisterny, potrubí nebo výstroje.

6.7.4.14.11	Ve všech případech, kdy je prováděno řezání, opalování nebo sváření na nádrži, tyto práce musí být schváleny příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí berouce v úvahu předpisy pro tlakové nádoby používané pro konstrukci nádrže. Tlaková zkouška k původní tlakové zkoušce musí být provedena po ukončení těchto prací.

6.7.4.14.12	Pokud se objeví jakákoli nebezpečná okolnost, přemístitelná cisterna nesmí být vrácena do provozu, pokud nebyla opravena a zkouška není opakována s uspokojivým výsledkem.

6.7.4.15	Značení

6.7.4.15.1	Každá přemístitelná cisterna musí být opatřena nerezavějícím kovovým štítkem trvale upevněným na přemístitelnou cisternu na výrazném místě snadno přístupném pro kontrolu. Pokud z důvodů uspořádání přemístitelné cisterny štítek nemůže být trvale připevněn na nádrž, nádrž musí být trvale označena nejméně údaji, požadovanými předpisy pro tlakové nádoby. Jako minimum nejméně tyto údaje musí být vyznačeny na štítku vyražením nebo jinou podobnou metodou.

Země výroby
U	Země	Číslo	Pro alternativní ujednání (viz 6.7.1.2)
N	schválení	schválení	"AA"
Jméno výrobce a značka
Výrobní sériové číslo
Pověřená instituce pro schválení konstrukce
Registrační číslo vlastníka
Rok výroby
Předpis pro tlakové nádoby, podle kterého byla nádrž konstruována
Zkušební tlak	bar/kPa (přetlak)10
MAWP	bar/kPa (přetlak)10
Nejnižší konstrukční teplota	°C
Hydraulický vnitřní objem při 20 °C	litrů
Datum první tlakové zkoušky a označení znalce
Materiál(y) nádrže a odvolávka(y) na materiálovou normu
Rovnocenná tloušťka v referenční oceli	mm
Datum a typ poslední periodické(ých) zkoušky(ek)
Měsíc	rok	zkušební tlak	bar/kPa (přetlak)10
Razítko znalce, který provedl nebo byl účasten poslední zkoušce
Úplné názvy plynů, pro jejichž přepravu je přemístitelná cisterna schválena
Buď "tepelně izolovaná" nebo "vakuově izolovaná"	
Účinnost izolačního systému (tepelný příkon)	Watt (W)
Referenční skutečná doba	dní (nebo hodin)
první tlak	bar/kPa (přetlak)10 a stupeň plnění	v kg pro každý hluboce zchlazený zkapalněný plyn dovolený k přepravě

6.7.4.15.2	Následující údaje musí být trvanlivě vyznačeny bud' na přemístitelné cisterně samé nebo na kovovém štítku pevně zajištěném na přemístitelné cisterně:

Jméno vlastníka a provozovatele

Název hluboce zchlazeného zkapalněného plynu určeného k přepravě (a nejnižší střední teplota volně ložené látky) pokud je vyšší než 50 °C

Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM)	kg
Vlastní hmotnost	kg
Skutečná doba naplnění přepravovaným plynem	dní (hodin)
___________
10	Musí být označena použitá jednotka.

POZNÁMKA: Pro zařazení přepravovaných hluboce zchlazených zkapalněných plynů, viz též Část 5.

6.7.4.15.3	Jestliže přemístitelná cisterna je konstruována a schválena pro manipulaci na otevřeném moři, slova "OFFSHORE PORTABLE TANK" musí být uvedena na identifikačním štítku.

6.7.5	Požadavky na konstrukci, výrobu, inspekce a zkoušení UN certifikovaných více článkových kontejnerů na plyn (MEGC) určených pro přepravu nezchlazených plynů

6.7.5.1	Definice

Pro účely tohoto oddílu:

Alternativní ujednání znamená schválení zaručené příslušným orgánem pro přemístitelnou cisternu nebo MEGC, které byly konstruovány, vyrobeny nebo zkoušeny podle technických požadavků nebo zkušebních metod jiných, než uvedených v této kapitole;

Články jsou lahve, trubkové nádoby nebo svazky lahví;

Konstrukční výstroj znamená vyztužovací, upevňovací, ochranné a stabilizační členy článků;

Největší dovolená celková hmotnost (MEGC) znamená součet vlastní hmotnosti MEGC a největší dovolené užitečné hmotnosti pro přepravu;

UN certifikované vícečlánkové kontejnery na plyn (MEGC) jsou multimodální jednotky lahví, trubkových nádob a svazky lahví navzájem propojených sběrným potrubím a které jsou namontovány na rámu. MEGC zahrnují provozní výstroj a konstrukční výstroj nezbytné pro přepravu plynů;

Provozní výstroj znamená měřicí přístroje a plnicí, vyprazdňovací, ventilační a bezpečnostní zařízení;

Sběrné potrubí znamená soustavu potrubí a ventilů spojující plnicí a/nebo vyprazdňovací otvory článků;

Zkouška těsnosti znamená zkoušku používající plyn naplněný do článků a provozní výstroje MEGC na účinný vnitřní tlak nejméně 20 % zkušebního tlaku.

6.7.5.2	Všeobecné konstrukční a výrobní požadavky

6.7.5.2.1	MEGC musí být schopný plnění a vyprazdňování bez sejmutí své konstrukční výstroje. Musí být vybaven stabilizačními členy vně článků zabezpečujícími konstrukční celistvost pro manipulace a přepravu. MEGC musí být konstruovány a vyrobeny s podporami tvořícími bezpečnou základnu během přepravy a se zvedacími a spouštěcími úchyty, které umožňují zvedání MEGC, včetně jejich naplnění na největší dovoleno celkovou hmotnost. MEGC musí být konstruovány pro naložení na dopravní jednotku nebo loď a musí být vybaveny zarážkami, úchyty nebo příslušenstvím umožňujícím mechanickou manipulaci.

6.7.5.2.2	MEGC musí být konstruovány, vyrobeny a vybaveny tak, aby odolaly všem podmínkám, které mohou nastat během normálních podmínek manipulace a přepravy. Konstrukce musí brát zřetel na účinky dynamického zatížení a únavy.

6.7.5.2.3	Články MEGC musí být zhotoveny z bezešvé oceli a konstruovány a zkoušeny podle 6.2.5. Všechny články MEGC musí být stejného typu.

6.7.5.2.4	Články MEGC, spojovací prvky a potrubí musí být:

(a)	snášenlivé s látkami určenými pro přepravu (viz ISO 11114-1:1997 a ISO 11114-2:2000); nebo

(b)	netečné nebo neutralizované chemickou reakcí.

6.7.5.2.5	Dotyk různých kovů, které by mohly způsobit poškození galvanickými účinky, není dovolen.

6.7.5.2.6	Materiály MEGC, včetně jakýchkoli zařízení, těsnění a příslušenství nesmí nepříznivě ovlivnit plyny určené k přepravě v MEGC.

6.7.5.2.7	MEGC musí být konstruovány tak, aby odolaly beze ztráty obsahu nejméně vnitřnímu tlaku způsobenému obsahem a statickým, dynamickým a tepelným zatížením během normálních podmínek manipulace a dopravy. Konstrukce musí prokázat, že únavové účinky způsobené opakovanými těmito namáháními v průběhu očekávané životnosti vícečlánkového kontejneru na plyn byly vzaty v úvahu.

6.7.5.2.8	MEGC a jejich upevnění musí při nejvyšším dovoleném zatížení být schopny absorbovat následující jednotlivé statické síly:

(a)	Ve směru jízdy: dvojnásobek MPGM násobená zemským zrychlením (g)11;

(b)	Vodorovně kolmo na směr jízdy: MPGM (pokud směr jízdy není jasně určen, síly musí být rovnocenné dvojnásobku MPGM) násobené zemským zrychlením (g)11;

(c)	Svisle vzhůru: MPGM násobená zrychlením (g)11; a

(d)	Svisle dolů: dvojnásobek MPGM (celkové zatížení včetně účinku gravitace) násobené zemským zrychlením (g)11.

6.7.5.2.9	Při silách uvedených v 6.7.5.2.8 napětí v nejvíce namáhaném bodě článků nesmí překročit hodnoty uvedené bud' v příslušných normách pododdílu 6.2.5.2 nebo, pokud nejsou články konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle těchto norem, v technických předpisech nebo normách uznávaných nebo schválených příslušným orgánem země používání (viz 6.2.3).

6.7.5.2.10	U každé ze sil v 6.7.5.2.8 musí být zachován pro rám a upevnění koeficient bezpečnosti takto:

(a)	Pro kovy mající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k zaručené mezi průtažnosti; nebo

(b)	Pro kovy nemající výrazně definovanou mez průtažnosti koeficient 1,5 ve vztahu k zaručeným 0,2 % prokázané průtažnosti a pro austenitické oceli 1 % prokázané průtažnosti.
___________
11	Pro účely výpočtu g = 9, 81 m/s2

6.7.5.2.11	MEGC určené pro přepravu hořlavých zchlazených zkapalněných plynů musí být možno elektricky uzemnit.

6.7.5.2.12	Články musí být zajištěny takovým způsobem, aby se zabránilo nežádoucímu pohybu vzhledem ke konstrukci a koncentraci škodlivého místního napětí.

6.7.5.3	Provozní výstroj

6.7.5.3.1	Provozní výstroj musí být tak uspořádána nebo konstruována, aby byla chráněna proti poškození způsobeným zvýšením tlaku obsahu nádob během normálních podmínek manipulace a přepravy. Pokud spoj mezi rámem a nádrží dovoluje relativní pohyb mezi jednotlivými částmi konstrukce, výstroj musí být tak upevněna, aby dovolovala takový pohyb bez nebezpečí poškození provozních částí. Sběrné potrubí, vyprazdňovací prvky (potrubí, uzavírací ventily) a uzavírací ventil musí být chráněny proti nebezpečí utržení působením vnějších sil. Sběrné potrubí vedoucí k uzavíracím ventilům musí být dostatečně pružné, aby chránilo ventily a potrubí před střihem nebo zvýšením tlaku obsahem nádoby. Plnící a vyprazdňovací zařízení (včetně přírub nebo šroubových uzávěrů) a jakékoliv ochranné kryty musí umožňovat zajištění proti nežádoucímu otevření.

6.7.5.3.2	Každý článek určený pro přepravu jedovatých plynů (plynů skupin T, TF, TC, TO, TFC a TOC) musí být opatřen ventilem. Sběrné potrubí pro zkapalněné jedovaté plyny (plyny klasifikačních kódů 2T, 2TF, 2TC, 2T0, 2TFC a 2TOC) musí být tak konstruovány, aby články mohly výt plněny odděleně a udržovány izolovaně uzavřené zaplombovaným (uzamykatelným) ventilem. Pro přepravu hořlavých plynů (plyny skupin F, TF a TFC) články musí být izolovány ventilem v sestavě s vnitřním objemem nejvýše 3 000 litrů.

6.7.5.3.3	U plnicích a vyprazdňovacích otvorů MEGC musí být na každém plnicím a vyprazdňovacím potrubí na přístupném místě umístěny v sérii dva ventily. Plnicí a vyprazdňovací zařízení mohou být upevněna na sběrné potrubí. Pro části potrubí, které mohou být uzavřena na obou koncích a z nichž kapalina může být vypuštěna, pojistný ventil musí proveden tak, aby se zabránilo nadměrnému zvýšení tlaku. Hlavní izolující ventily na MEGC musí být zřetelně označeny s uvedením směrů jejich uzavírání. Každý uzavírací ventil nebo jiné druhy uzávěrů musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby odolaly tlaku rovnému nebo většímu než 1,5 násobku zkušebního tlaku MEGC. Všechny uzavírací ventily se šroubovými vřeteny musí být uzavírány pravotočivým pohybem ručního kola. Pro ostatní ventily poloha (otevřená a zavřená) a směr uzavírání musí zřetelně vyznačena. Všechny uzavírací ventily musí být konstruovány tak, aby se zabránilo nežádoucímu otevření. Tažný ko může být použit pro konstrukci ventilů nebo příslušenství.

6.7.5.3.4	Potrubí musí být konstruováno, vyrobeno a instalováno tak, aby se zabránilo nebezpečí poškození působením tepelné roztaživosti a smršťování, mechanických rázů a vibrací. Spoje v potrubí musí být spájeny nebo mít rovnocenně silné kovové spojení. Bod tavení pájecích materiálů nesmí být vyšší než 525 °C. Jmenovitý tlak provozní výstroje a sběrného potrubí musí být nejméně dvě třetiny zkušebního tlaku článků.

6.7.5.4	Zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.5.4.1	MEGC používané pro přepravu UN 1013 oxidu uhličitého a UN 1070 oxidu dusného musí být vybaveny jedním nebo více zařízeními pro vyrovnávání tlaku. MEGC pro jiné plyny musí být vybaveny zařízeními pro vyrovnávání tlaku podle požadavků příslušného organu země jejich používání.

6.7.5.4.2	Každý článek nebo skupina článků MEGC, který může být izolován, musí být pak vybaven jedním nebo více zařízeními pro vyrovnávání tlaku. Zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být typu, které odolá dynamickým silám, včetně rázových vln kapalin, a konstruováno tak, aby se zabránilo vniknutí vnější věci, úniku plynu a vývoji nebezpečného zvýšeného tlaku.

6.7.5.4.3	MEGC používané pro přepravu určitých nezchlazených plynů uvedených v pokynu pro přemístitelné cisterny T50 v 4.2.5.2.6 mohou mít zařízení pro vyrovnávání tlaku podle požadavků příslušného organu země jejich používání. Pokud je MEGC v provozu vybaven schváleným zařízením pro vyrovnávání tlaku vyrobeného z materiálu snášenlivého s přepravovaným plynem, zařízení pro vyrovnávání tlaku musí obsahovat průtržný kotouč předcházející pružinovému zařízení pro vyrovnávání tlaku. Prostor mezi průtržným kotoučem a zařízením musí být vybaven měřidlem tlaku nebo vhodným sdělovacím ukazatelem. Toto uspořádání dovoluje odhalení protržení kotouče, propíchnutí nebo únik, který může způsobit špatnou činnost zařízení pro vyrovnávání tlaku. Průtržný kotouč se protrhne při jmenovitém tlaku o 10 % vyšším než je počáteční vypouštěcí tlak pružinového zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.5.4.4	V případě víceúčelových MEGC používaných pro přepravu nízkým tlakem zkapalněných plynů zařízení pro vyrovnávání tlaku při tlaku uvedeném v 6.7.3.7.1 pro plyn s nejvyšším dovoleným provozním tlakem plynů, jejichž přeprava v MEGC je dovolena.

6.7.5.5	Kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.5.5.1	Kombinovaná dodávková kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku, pokud je instalováno, musí být dostatečná, aby v případě celkového požáru MEGC tlak (včetně akumulace) uvnitř článků nepřekročil 120 % nastaveného tlaku zařízení pro vyrovnávání tlaku. Vzorec uvedený v CGA S-1.2-1995 musí být použit pro stanovení nejmenší celkové průtokové kapacity pro systém zařízení pro vyrovnávání tlaku. CGA S-1.1-1994 může být použit pro stanovení vyrovnávací kapacity jednotlivých článků. pro vyrovnávání tlaku. Pružinová zařízení pro vyrovnávání tlaku mohou být použita pro dosažení plné vypouštěcí kapacity předepsané v případě nízkým tlakem zkapalněných plynů. V případě víceúčelových MEGC kombinovaná dodávková kapacita zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být stanovena pro plyn, který vyžaduje nejvyšší dodávkovou kapacitu plynů dovolených pro přepravu v MEGC.

6.7.5.5.2	Pro stanovení celkové požadované kapacity zařízení pro vyrovnávání tlaku instalovaného na článcích pro přepravu zkapalněných plynů musí být vzat zřetel na termodynamické vlastnosti plynu (viz např. CGA 5-1.2-1995 pro nízkým tlakem zkapalněné plyny a CGA S-1.1-1994 pro vysokým tlakem zkapalněné plyny).

6.7.5.6	Značení zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.5.6.1	Pružinové zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být zřetelně a trvale označeno těmito údaji:

(e)	Tlak (v barech nebo kPa), na které je nastaveno vypouštění;

(f)	Dovolená tolerance vypouštěcího tlaku;

(g)	Jmenovitá průtoková kapacita zařízení v normálních krychlových metrech vzduchu za sekundu (m3/s);

Pokud je to proveditelné, musí být uvedeny následující údaje:

(e)	Jméno výrobce a příslušné katalogové číslo.

6.7.5.6.2	Jmenovitá průtoková kapacita vyznačená na průtržném kotouči musí být stanovena podle CGA S-1.1-1994.

6.7.5.6.3	Jmenovitá průtoková kapacita vyznačená na pružinovém zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být stanovena podle ISO 4126-1:1991.

6.7.5.7	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.5.7.1	Spoje k zařízení pro vyrovnávání tlaku musí být dostatečných rozměrů, aby umožnily neomezeně propustit požadované vypouštění do zařízení pro vyrovnávání tlaku. Žádný uzavírací ventil nesmí být vestavěn mezi nádrž a zařízení pro vyrovnávání tlaku, kromě zdvojeného zařízení pro údržbu nebo jiných důvodů a uzavíracích ventilů sloužících pro uzamčení otevřeného zařízení v provozu nebo uzavíracích ventilů vzájemně uzamčených tak, že alespoň jeden ze zdvojených je vždy provozuschopný a schopný splnit požadavky v 6.7.5.5. Nesmí být žádná překážka pro otevírání vedení k zařízení ventilačnímu nebo pro vyrovnávání tlaku, která by mohla omezit nebo uzavřít průtok z nádrže do tohoto zařízení. Otvor celým potrubím a spoji musí mít nejméně stejnou průtočnou plochu jako vstup do zařízení pro vyrovnávání tlaku, ke kterému jsou připojeny. Jmenovitý rozměr výpustného potrubí musí být nejméně tak velký, jako je výstup ze zařízení pro vyrovnávání tlaku. Otvory od vyústění zařízení pro vyrovnávání tlaku, pokud jsou používány, musí vypouštět přebytečné páry nebo kapaliny do atmosféry za podmínek minimálního zpětného tlaku do zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.5.8	Umístění zařízení pro vyrovnávání tlaku

6.7.5.8.1	Každé zařízení pro vyrovnávání tlaku při nejvyšším dovoleném plnění musí být spojeno s výparným prostorem článků pro přepravu zkapalněných plynů. Zařízení pro vyrovnávání tlaku, pokud jsou instalována, musí být tak uspořádána, aby se zajistilo vypouštění unikajících par nahoru a neomezeně pro zabráněni srážení unikajícího plynu nebo kapaliny na MEGC, jeho článcích nebo osobách. Pro hořlavé a hoření podporující plyny unikající plyn musí být směrován od článků takovým způsobem, že se nemůže srážet na jiných článcích. Tepelně odolná ochranná zařízení, která odklánějí proud plynu, jsou dovolena pouze tehdy, pokud nezmenšují požadovanou kapacitu zařízení pro vyrovnávání tlaku.

6.7.5.8.2	Uspořádání musí být provedena tak, aby zabránila přístupu nepovolaných osob k zařízení pro vyrovnávání tlaku a chránila tato zařízení před poškozením způsobeným převrácením MEGC.

6.7.5.9	Stavoznaky (měřicí zařízení)

6.7.5.9.1	Pokud MEGC je určen pro hmotnostní plnění, musí být vybaven jedním nebo více měřícími zařízeními. Skleněné stavoznaky a měřidla vyrobené z jiného křehkého materiálu nesmí být použity.

6.7.5.10	Podpěry, rámy, zvedací a spouštěcí vybavení MEGC

6.7.5.10.1	MEGC musí být konstruovány a vyráběny s podpěrnou konstrukcí zajišťující jejich bezpečnou základu během přepravy. Síly uvedené v 6.7.5.2.8 a koeficient bezpečnosti uvedený v 6.7.5.2.10 musí být vzaty v úvahu při konstrukci. Zarážky, rámy, podstavce nebo jiné podobné konstrukce jsou přípustné.

6.7.5.10.2	Kombinovaná namáhání způsobená konstrukční výstrojí článků (např. podstavce, rámy atd.) a zvedací a spouštěcí zařízení MEGC nesmí způsobit nadměrné namáhání v jakémkoli článku. V žádném případě nesmí být výstroj nebo úchyty přivařeny přímo k článkům.

6.7.5.10.3	Při konstrukci podpěr a rámu se musí brát v úvahu účinky klimatické koroze

6.7.5.10.4	Pokud MEGC nejsou během přepravy chráněny podle 4.2.5.3, články a provozní výstroj musí být chráněny proti poškození nádrže a provozní výstroje podélným nebo příčným nárazem nebo převrácením. Vnější spojovací prvky musí být chráněny tak, aby byl vyloučen únik obsahu článků při nárazu nebo převrácení MEGC na tyto spojovací prvky. Zvláštní pozornost musí být věnována ochraně sběrného potrubí. Příklady takové ochrany:

(a)	Ochrana proti bočnímu nárazu, kterou mohou tvořit podélné výztuže;

(b)	Ochrana proti převrácení, kterou mohou tvořit výztužné prstence nebo výztuže upevněné napříč rámu;

(c)	Ochrana proti nárazu zezadu, kterou může tvořit nárazník nebo rám;

(d)	Ochrana článků a provozní výstroje proti poškození nárazem nebo převrácením použitím rámu ISO podle příslušných ustanovení ISO 14963:1995.

6.7.5.11	Schválení konstrukce

6.7.5.11.1	Příslušný orgán nebo jím pověřená instituce vydá osvědčení o schválení konstrukce pro jakoukoli novou konstrukci MEGC. Toto osvědčení ověřuje, že MEGC byl prohlédnut tímto orgánem, je vhodná pro její zamýšlený účel a odpovídá požadavkům této kapitoly a příslušným ustanovením pro plyny kapitoly 4.1 uvedeným v pokynu pro balení P200. Pokud série MEGC jsou vyráběny beze změny konstrukce, osvědčení platí pro celé tyto série. Osvědčení se musí odvolávat na zkušební zprávu prototypu, materiály konstrukce sběrného potrubí, normy, podle kterých byly články vyrobeny, a schvalovací číslo. Schvalovací číslo musí tvořit mezinárodní rozeznávací značka státu předepsaná v Úmluvě o silničním provozu, Vídeň 1868, a registrační číslo. Jakákoliv alternativní ujednání podle 6.7.1.2 musí být uvedena v osvědčení. Schválení konstrukce může sloužit pro schválení menších MEGC vyrobených z materiálů téhož druhu a tloušťky, stejnou výrobní technologií a s identickými podpěrami, rovnocennými uzávěry a dalším příslušenstvím.

6.7.5.11.2	Zkušební zpráva prototypu pro schválení konstrukce musí obsahovat nejméně toto:

(a)	Výsledky zkoušky vhodného rámu uvedené v ISO 1496-3:1995;

(b)	Výsledky první inspekce a zkoušky uvedené v 6.7.5.12.3;

(c)	Výsledky nárazové zkoušky uvedené v 6.7.5.12.1; a

(d)	Schvalovací doklad ověřující, že lahve a trubkové nádoby splňují příslušné normy.

6.7.5.12	Inspekce a zkoušení

6.7.5.12.1	Pro MEGC, které odpovídají definici kontejneru v CSC, je pro každý prototyp nutno provést zkoušku nárazem. Prototyp MEGC musí prokázat schopnost absorpce sil způsobených nárazem nejméně čtyřnásobku (4 g) MPGM plně naloženého MEGC při typickém trvání mechanického rázu očekávaného v železniční dopravě. Dále je uveden seznam norem popisujících metody vhodné pro provedení zkoušky nárazem:

Association of American Railroads,
Manual of Standards and Recommended Practices,
Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992

Canadian Standards Association (CSA),
Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods(B620-1987)

Deutsche Bahn AG
Zentralbereich Technik, Minden
Portable tanks, longitudinal dynamic impact test

Société Nationale des Chemins de Fer Français
C.N.E.S.T. 002-1966.
Tank Containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests

Spoornet, South Africa
Engineering Development Centre (EDC)
Testing of ISO Tank Containers
Method EDC/TES/023/000/1991-06.

6.7.5.12.2	Články a součásti výstroje každého MEGC musí být prohlídnuty a zkoušeny před jeho prvním uvedením do provozu (první inspekce a zkouška). Potom musí být MEGC podrobeny inspekci v nejvýše pětiletých intervalech (periodická inspekce a zkouška po pěti letech). Mimořádná inspekce a zkouška musí být provedena bez ohledu na datum poslední periodické inspekce a zkoušky, pokud je to nezbytné podle 6.7.5.12.5.

6.7.5.12.3	První prohlídka a zkouška MEGC musí zahrnovat kontrolu konstrukčních charakteristik, vnitřní a vnější prohlídku MEGC a jeho spojovacích prvků vzhledem k plynům, které v ní mají být přepravovány, a tlakovou zkoušku provedenou zkušebními tlaky podle pokynu pro balení P200 uvedeného v 4.1.4.1. Tlaková zkouška sběrného potrubí může být provedena jako hydraulická zkouška nebo použitím jiné kapaliny nebo plynu po dohodě se souhlasem příslušného orgánu nebo jím pověřené instituce. Před uvedením MEGC do provozu musí být též provedeny zkouška těsnosti a zkouška uspokojivého provozu celé provozní výstroje. Pokud byly články a jejich spojovací prvky tlakově zkoušeny odděleně, musí být po jejich spojení podrobeny zkoušce těsnosti.

6.7.5.12.4	Periodická inspekce a zkouška po pěti letech musí zahrnovat vnější prohlídku konstrukce, článků a provozní výstroje podle 6.7.5.12.6. Články a potrubí musí být zkoušeny periodicky ve lhůtách uvedených v pokynu pro balení P200 a podle ustanovení uvedených v 6.2.1.5. Pokud byly články a jejich spojovací prvky tlakově zkoušeny odděleně, musí být po jejich spojení podrobeny zkoušce těsnosti.

6.7.5.12.5	Mimořádná inspekce a zkouška je nezbytná, pokud MEGC vykazuje zřetelně poškozené nebo zkorodované plochy nebo únik nebo jiné okolnosti, které ukazují nedostatky, jež by mohly ovlivnit celistvost MEGC. Rozsah mimořádné inspekce a zkoušky musí záviset na rozsahu poškození a zhoršení MEGC. Musí zahrnovat nejméně prohlídky požadované v 6.7.5.12.6.

6.7.5.12.6	Prohlídky musí zajistit, že:

(a)	články jsou zvnějšku zkontrolovány na promáčknutí, korozi nebo odření, záhyby, zkroucení, vady ve svarech nebo jiné okolnosti, včetně úniku, které by mohly způsobit, že MEGC není bezpečný pro přepravu;

(b)	potrubí, ventily systém a těsnění jsou kontrolovány na zkorodované plochy, závady a jiné okolnosti, včetně úniku, které by mohly způsobit, že MEGC není bezpečný pro plnění, vyprazdňování nebo přepravu;

(c)	chybějící nebo ztracené šrouby nebo matice na jakémkoli spojení příruby nebo slepé příruby jsou nahrazeny nebo utěsněny;

(d)	všechna pojistná zařízení a ventily jsou bez koroze, zkroucení a jakéhokoli poškození nebo vady, které by mohly zabránit jejich normální činnosti. Uzavírací zařízení a samočinné uzavírací ventily musí být uvedeny v činnost pro prokázání vlastní provozuschopnosti;

(e)	požadovaná značení na MEGC jsou čitelná a v souladu s příslušnými požadavky; a

(f)	rám, podpěry a zařízení pro zdvih MEGC jsou v uspokojivém stavu.

6.7.5.12.7	Inspekce a zkoušky v 6.7.5.12.1, 6.7.5.12.3, 6.7.5.12.4 a 6.7.5.12.5 musí být provedeny znalcem nebo za účasti znalce schváleného příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí. Pokud tlaková zkouška je částí prohlídky a zkoušky, tlaková zkouška musí být jedním údajem vyznačeným na štítku MEGC. Během tlakové zkoušky musí být MEGC kontrolován na jakýkoliv únik z cisterny, potrubí nebo výstroje.

6.7.5.12.8	Pokud se objeví jakákoli nebezpečná okolnost, MEGC nesmí být vrácen do provozu, pokud nebyl opraven a nebyl podroben příslušným zkouškám a ověření.

6.7.5.13	Značení

6.7.5.13.1	Každý MEGC musí být označen nerezavějícím kovovým štítkem trvale upevněným na MEGC na výrazném místě snadno přístupném pro kontrolu. Články musí být označeny podle kapitoly 6.2. Na štítku musí být vyznačeny vyražením nebo jinou podobnou metodou nejméně tyto údaje:

Země výroby
U	Země	Číslo	Pro alternativní ujednání (viz 6.7.1.2)
N	schválení	schválení	"AA"
Jméno výrobce nebo značka
Výrobní sériové číslo
Pověřená instituce pro schválení konstrukce
Rok výroby
Zkušební tlak:	bar
Rozsah konstrukční teploty	°C až	°C
Počet článků	
Celkový hydraulický vnitřní objem	litrů
Datum první tlakové zkoušky a označení schválené istituce
Datum a typ poslední(ch) periodické(ých) zkoušky(ek)
Měsíc	rok	
Razítko schválené instituce, která provedla nebo byla účastna poslední zkoušky

POZNÁMKA: Na články nesmí být připevněn žádný kovový štítek.

6.7.5.13.2	Následující údaje musí být vyznačeny na kovovém štítku pevně zajištěném na MEGC:
Jméno provozovatele
Nejvyšší dovolená užitečná hmotnost	kg
Pracovní tlak při 15 °C	bar
Nejvyšší dovolená celková hmotnost (MPGM)	kg
Vlastní hmotnost	kg

KAPITOLA 6.8

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI, VÝSTROJ, SCHVALOVÁNÍ TYPU, INSPEKCE A ZKOUŠENÍ A ZNAČENÍ NESNÍMATELNÝCH CISTEREN (CISTERNOVÝCH VOZIDEL, SNÍMATELNÝCH CISTEREN A CISTERNOVÝCH KONTEJNERU A CISTERNOVÝCH VÝMĚNNÝCH NÁSTAVEB S NÁDRŽEMI VYROBENÝMI Z KOVOVÝCH MATERIÁLŮ A BATERIOVÝCH VOZIDEL A VÍCEČLÁNKOVÝCH KONTEJNERŮ NA PLYNY (MEGC)

POZNÁMKA:	Pro přemístitelné cisterny a UN schválené MEGC viz kapitolu 6.7, pro cisterny z vyztužených plastů viz kapitolu 6.9, pro cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů viz kapitolu 6.10.

6.8.1	Rozsah použití

6.8.1.1	Požadavky uvedené přes celou šířku stránky se vztahují na nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny a bateriová vozidla a současně i na cisternové kontejnery, cisternové výměnné nástavby a MEGC. Ty, které jsou uvedeny v jednotlivých sloupcích se vztahují pouze na:

-	nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny a bateriová vozidla (levý sloupec);

-	cisternové kontejnery, cisternové výměnné nástavby a MEGC (pravý sloupec).

6.8.1.2	Tyto požadavky se vztahují na

nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny a bateriová vozidla	cisternové kontejnery, cisternové výměnné nástavby a MEGC	

používané pro přepravu plynných, kapalných, práškových nebo zrnitých látek.

6.8.1.3	Oddíl 6.8.2 uvádí požadavky vztahující se na nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny, cisternové kontejnery a cisternové výměnné nástavby určené pro přepravu látek všech tříd a na bateriová vozidla a MEGC určená pro přepravu plynů třídy 2. Oddíly 6.8.3 až 6.8.5 obsahují zvláštní požadavky doplňující nebo pozměňující požadavky uvedené v oddílu 6.8.2.

6.8.1.4	Ustanovení týkající se používání těchto cisteren viz kapitolu 4.3.

6.8.2	Požadavky vztahující se na všechny třídy

6.8.2.1	Konstrukce

Základní zásady

6.8.2.1.1	Nádrže, jejich upevnění a jejich provozní a konstrukční výstroj musejí být konstruovány tak, aby odolaly beze ztráty svého obsahu (jiné než množství plynu uniknuvšího odplyňovacími otvory):

-	statickým a dynamickým namáháním za normálních podmínek přepravy uvedeným v 6.8.2.1.2 a 6.8.2.1.13;

-	předepsaným nejmenším namáháním uvedeným v 6.8.2.1.15.

6.8.2.1.2	Cisterny a jejich upevňovací prvky musí být při největší povolené hmotnosti náplně způsobilé odolat následujícím silám rovnajícím se silám vyvolaným působením  - ve směru jízdy: dvojnásobku celkové hmotnosti;  - v příčném směru kolmo ke směru jízdy: celkové hmotnosti;  - ve svislém směru zdola nahoru: celkové hmotnosti,  - ve svislém směru shora dolů: dvojnásobku celkové hmotnosti.	Cisternové kontejnery a jejich upevňovací prvky musí být při největší povolené hmotnosti náplně způsobilé odolat následujícím silám rovnajícím se silám vyvolaným působením:  - ve směru jízdy: dvojnásobku celkové hmotnosti;  - v příčném směru kolmo ke směru jízdy: celkové hmotnosti (není-li směr jízdy jasně určen, platí dvojnásobek celkové hmotnosti ve všech směrech);  - ve svislém směru zdola nahoru: celkové hmotnosti;  - ve svislém směru shora dolů: dvojnásobku celkové hmotnosti.	

6.8.2.1.3	Stěny nádrží musí mít nejméně tloušťku uvedenou v

6.8.2.1.17 až 6.8.2.1.216.8.2.1.17 až 6.8.2.1.20.			

6.8.2.1.4	Nádrže musí být zkonstruovány a vyrobeny v souladu s požadavky technických předpisů uznaných příslušným orgánem, ve kterých je určen materiál a tloušťka stěny stanovena s přihlédnutím k nejvyšším a nejnižším plnicím a provozním teplotám, avšak musí být dodrženy minimální požadavky uvedené v 6.8.2.1.6 až 6.8.2.1.26.

6.8.2.1.5	Cisterny určené pro některé nebezpečné látky musí být opatřeny doplňkovou ochranou, která může mít formu přídavné tloušťky nádrže (zvýšený výpočtový tlak) stanovené vzhledem k povaze nebezpečí, která představují dotyčné látky, nebo formu ochranného zařízení (viz zvláštní ustanovení uvedená v 6.8.4).

6.8.2.1.6	Svary musí být odborně provedené a musí zaručit naprostou bezpečnost. Provedení a kontrola svarů musí splňovat požadavky uvedené v 6.8.2.1.23.

6.8.2.1.7	Musí být provedena opatření chránící nádrže před nebezpečím deformace způsobené negativním vnitřním tlakem (pod tlakem). Nádrže, kromě nádrží podle 6.8.2.2.6, konstruované pro vybavení podtlakovými ventily musí odolat bez stálé deformace vnějšímu tlaku překračujícímu vnitřní tlak o nejméně 21 kPa (0,21 bar). Podtlakové ventily musí být nastaveny tak, aby nastavený vyrovnávací tlak nepřevyšoval konstrukční podtlak cisterny. Podtlakové ventily musí být nastaveny tak, aby nastavený vyrovnávací tlak nepřevyšoval konstrukční podtlak cisterny. Nádrže, které nejsou konstruovány pro vybavení podtlakovými ventily, musí odolat bez stálé deformace vnějšímu tlaku překračujícímu vnitřní tlak o nejméně 40 kPa (0,4 bar).

Materiály pro nádrže

6.8.2.1.8	Nádrže musí být vyrobeny z vhodných kovových materiálů, které jsou odolné proti křehkému lomu a proti trhlinkové korozi při napětí v rozmezí teplot - 20 °C až + 50 °C, pokud není u některé třídy předepsán jiný rozsah teplot.

6.8.2.1.9	Materiály nádrží nebo jejich ochranných povlaků, které jsou ve styku s obsahem nádrže, nesmějí obsahovat látky náchylné k nebezpečné reakci (viz „Nebezpečné reakce" v 1.2.1) s tímto obsahem, k vytváření nebezpečných látek nebo k podstatnému zeslabení materiálu.

Pokud styk mezi přepravovanou látkou a materiálem použitým k výrobě nádrže způsobuje progresivní úbytek tloušťky stěn nádrže, musí být tato tloušťka při výrobě patřičně zvětšena. Tato dodatečná tloušťka zohledňující korozi se nebere v úvahu při výpočtu tloušťky stěn nádrže.

6.8.2.1.10	Pro svařované nádrže se použije jen materiálů dokonalé svařitelnosti, u nichž může být zaručena dostatečná vrubová houževnatost při okolní teplotě -20 °C, zejména ve svarech a v jejich okolí.

Při použití jemnozrnné oceli zaručená mez průtažnosti Re musí být nejvýše 460 N/mm2 a zaručená mez pevnosti v tahu musí být nejvýše 725 N/mm2 podle specifikací materiálu.

6.8.2.1.11	Poměry Re/Rm větší než 0,85 nejsou pro oceli používané při výrobě svařovaných cisteren dovoleny.

Re =	výrazná mez průtažnosti pro oceli s jasně definovanou mezí průtažnosti nebo zaručenou mezí průtažnosti 0,2 % prodloužení pro oceli bez jasně definované meze průtažnosti (pro austenitické oceli 1 %)
Rm =	pevnost v tahu

Hodnoty uvedené v kontrolním osvědčení pro materiál musí být v každém případě vzaty za základ pro stanovení tohoto poměru.

6.8.2.1.12	U oceli musí být prodloužení při přetržení v % nejméně

10 000
_________________________
zjištěná pevnost v tahu v N/mm2

avšak v žádném případě nesmí být menší než 16 % u jemnozrnných ocelí a menší než 20 % u jiných ocelí.

U hliníkových slitin nesmí být prodloužení při přetržení menší než 12 %1.

Výpočet tloušťky nádrže

6.8.2.1.13	Tlak, podle něhož byla stanovena tloušťka stěny, nesmí být nižší než výpočtový tlak, avšak musí být též vzata v úvahu namáhání uvedená v 6.8.2.1.1 a, pokud je to nezbytné, následující namáhání:

	V případě vozidel, u nichž cisterna tvoří namáhaný samonosný prvek, musí být nádrž konstruována tak, aby odolala takto vyvolanému namáhání dodatečně k namáháním z jiných zdrojů.		
	Za působení těchto namáhání napětí v nejvíce namáhaném bodě nádrže a jejích upevňovacích prvků nesmí překročit hodnotu σ uvedenou v 6.8.2.1.16.	U každého z těchto namáhání stanovený koeficient bezpečnosti musí být následující:  - pro kovy s jasně stanovenou mezí průtažnosti: koeficient bezpečnosti 1,5 ve vztahu k výrazné mezi průtažnosti; nebo  - pro kovy bez jasně stanovené meze průtažnosti: koeficient bezpečnosti 1,5 ve vztahu k zaručené mezí průtažnosti 0,2 % prodloužení (1 % maximálního prodloužení pro austenitické oceli).	

6.8.2.1.14	Výpočtový tlak je uveden v druhé části kódu (viz 4.3.4.1) podle sloupce (12) tabulky A kapitoly 3.2.

Pokud tam je uvedeno písmeno „G", musí být splněny následující požadavky:

(a)	Nádrže s vyprazdňováním samospádem, určené k přepravě látek, které mají při 50 °C tenzi par nepřevyšující 110 kPa (1,1 bar) (absolutní tlak), musí být dimenzovány na tlak rovnající se dvojnásobku statického tlaku přepravované látky, nejméně však dvojnásobku statického tlaku vody.

(b)	Nádrže plněné nebo vyprazdňované pod tlakem, určené k přepravě látek, které mají při 50 °C tenzi par nepřevyšující 110 kPa (1,1 bar) (absolutní tlak), musí být dimenzovány na tlak rovnající se 1,3 násobku plnicího nebo vyprazdňovacího tlaku
___________
1	U plechů musí být osa vzorku pro zkoušku tahem kolmá ke směru válcování. Prodloužení při přetržení (l = 5 d) se měří na zkušebních vzorcích kruhového průřezu, jejichž měrná délka l (vzdálenost mezi ryskami) se rovná pětinásobku průměru d; použije-li se zkušebních vzorků pravoúhlého průřezu, vypočítá se měrná délka podle vzorce
,
kde F0 je původní plošný obsah průřezu zkušebního vzorku.

Pokud je tam uveden nejmenší výpočtový tlak (přetlak), nádrž musí být konstruována na tento tlak, který nesmí být nižší než 1,3 násobek plnicího nebo vyprazdňovacího tlaku. Dále uvedené minimální požadavky se vztahují na tyto nádrže:

(c)	Nádrže s jakýmkoli systémem plnění nebo vyprazdňování, určené k přepravě látek, které mají při 50 °C tenzi par vyšší než 110 kPa (1,1 bar), avšak nejvýše 175 kPa (1,75 bar) (absolutní tlak), musí být dimenzovány na výpočtový tlak nejméně 150 kPa (1,5 bar) (přetlak),. nebo na tlak rovnající se 1,3 násobku plnicího nebo vyprazdňovacího tlaku, pokud je plnicí nebo vyprazdňovací tlak vyšší.

(d)	Nádrže s jakýmkoli systémem plnění nebo vyprazdňování, určené k přepravě látek, které mají při 50 °C tenzi par vyšší než 175 kPa (1,75 bar) (absolutní tlak), musí být dimenzovány na tlak rovnající se 1,3 násobku plnicího nebo vyprazdňovacího tlaku, nejméně však 400 kPa (4 bar) (přetlak).

6.8.2.1.15	Při zkušebním tlaku nesmí napětí δ (sigma) v bodě největšího namáhání nádrže překročit mezní hodnoty závislé na materiálu, které jsou předepsány dále. Je třeba pamatovat na případné zeslabení způsobené svary.

6.8.2.1.16	Pro všechny kovy a slitiny musí být napětí při zkušebním tlaku nižší než menší z hodnot daných následujícími vzorci:

δ< 0.75 Re nebo σ< 0.5 Rm

kde
Re =	výrazná mez průtažnosti pro oceli s jasně definovanou mezí průtažnosti nebo

zaručená mez průtažnosti 0,2 % prodloužení pro oceli bez jasně definované meze průtažnosti (pro austenitické oceli 1 %)

Rm =	pevnost v tahu.

Hodnoty Re a Rm, které se použijí, musejí být určeny minimálními hodnotami podle materiálových norem. Pokud materiálové normy pro dotyčné kovy nebo slitiny neexistují, použité Re a Rm musí být schváleny příslušným orgánem nebo organizací jím určenou.

Při použití austenitických ocelí smějí být určené minimální hodnoty podle materiálových norem překročeny nejvýše o 15 %, pokud jsou tyto vyšší hodnoty potvrzeny (doloženy) v kontrolním osvědčení.

Minimální hodnoty však nesmějí být překročeny, pokud byl použit vzorec uvedený v 6.8.2.1.18.

Minimální tloušťka nádrže

6.8.2.1.17	Tloušťka nádrže nesmí být menší, než je větší z hodnot vypočtených podle těchto vzorců:

kde
e =	minimální tloušťka stěny v mm
PT =	zkušební tlak v MPa
PC =	výpočtový tlak v MPa definovaný v 6.8.2.1.14
D =	vnitřní průměr nádrže v mm
σ =	dovolené napětí, jak je definováno v 6.8.2.1.16, v N/mm2
λ =	součinitel menší nebo rovný 1, který zohledňuje případné zeslabení způsobené svarovými švy, v souladu s kontrolními metodami uvedenými v 6.8.2.1.23.

Tloušťka nesmí být v žádném případě menší, než je předepsáno v
	6.8.2.1.18 až 6.8.2.1.21.	16.8.2.1.18 až 6.8.2.1.20.	

6.8.2.1.18Nádrže kruhového průřezu2 o průměru nejvýše 1,80 m, kromě nádrží uvedených v 6.8.2.1.21, nesmějí mít tloušťku menší než 5 mm, pokud jsou z měkké oceli3, nebo ekvivalentní tloušťku, pokud jsou z jiného kovu.  Pokud je průměr větší než 1,80 m, tato tloušťka musí být zvětšena na 6 mm, kromě nádrží určených pro přepravu práškových nebo zrnitých látek, jsou-li nádrže vyrobeny z měkké oceli3, nebo na ekvivalentní tloušťku u nádrží vyrobených z jiného kovu.Tloušťka nádrží z měkké oceli3 nesmí být menší než 5 mm (v souladu s požadavky uvedenými v 6.8.2.1.11 a 6.8.2.1.12) nebo ekvivalentní tloušťka u nádrží z jiného kovu. Pokud je průměr větší než 1,80 m, tato tloušťka musí být zvětšena na 6 mm, kromě nádrží určených pro přepravu práškových nebo zrnitých látek, jsou-li nádrže vyrobeny z měkké oceli3, nebo na ekvivalentní tloušťku u nádrží vyrobených z jiného kovu. Ať je použit jakýkoli kov, nejmenší tloušťka stěny nesmí být v žádném případě menší než 3 mm.			

"Ekvivalentní tloušťka" znamená tloušťku vypočtenou podle tohoto vzorce: 4

____________
2	U nádrží nekruhového průřezu, např. pravoúhlého nebo elipsovitého, musí příslušné průměry odpovídat průměrům vypočteným z kruhového průřezu stejného plošného obsahu. Pro tyto tvary průřezů nesmí poloměry vypouklosti stěn nádrže přesáhnout 2000 mm po stranách a 3000 mm na horní a spodní části nádrže.
3	Pro definici "měkká ocel" a referenční ocel" viz 1.2.1.
4	Tento vzorec je odvozen z obecného vzorce:

kde
e =	minimální tloušťka stěny pro zvolený kov, v mm;
e0 =	minimální tloušťka stěny pro měkkou ocel, v mm, podle 6.8.2.1.18 a 6.8.2.1.19;
Rm0 =	370 (pevnost v tahu pro referenční ocel, viz definice 1.2.1, v N/mm);
A0 =	27 (prodloužení při přetržení pro referenční ocel, v %);
Rm1 =	minimální pevnost v tahu zvoleného kovu, v N/mmz;
A1 =	minimální prodloužení při přetržení zvoleného kovu, v %.

6.8.2.1.19Je-li nádrž vybavena ochranou proti poškození při bočním nárazu nebo převrácení podle 6.8.2.1.20, může příslušný orgán povolit zmenšení výše uvedených minimálních tlouštěk v poměru k této ochraně; avšak uvedená minimální tloušťka nádrží, jejichž průměr nepřevyšuje 1,80 m, nesmí být menší než 3 mm u nádrží z měkké oceli3 nebo než ekvivalentní tloušťka u nádrží z jiných materiálů. U nádrží o průměru větším než 1,80 m nesmí být uvedená minimální tloušťka menší než 4 mm, je-li nádrž z měkké oceli3, nebo než ekvivalentní tloušťka, je-li nádrž z jiného kovu. Ekvivalentní tloušťka znamená tloušťku vypočtenou podle vzorce uvedeného v 6.8.2.1.18. Kromě případů, pro které platí 6.8.2.1.21, tloušťka nádrží s ochranou proti poškození podle 6.8.2.1.20 (a) nebo (b) nesmí být menší než hodnoty uvedené v následující tabulce.Je-li nádrž vybavena ochranou proti Je-li nádrž vybavena ochranou proti poškození podle 6.8.2.1.20, může příslušný orgán povolit zmenšení výše uvedených minimálních tlouštěk v poměru k této ochraně; avšak uvedená minimální tloušťka nesmí být menší než 3 mm u nádrží z měkké oceli3 nebo než ekvivalentní tloušťka u nádrží z jiných materiálů, jestliže průměr nádrže nepřevyšuje 1,80 m. U nádrží o průměru větším než 1,80 m nesmí být uvedená minimální tloušťka menší než 4 mm, je-li nádrž z měkké oceli3, nebo než ekvivalentní tloušťka, je-li nádrž z jiného kovu. Ekvivalentní tloušťka znamená tloušťku vypočtenou podle vzorce uvedeného v 6.8.2.1.18. Tloušťka nádrží s ochranou proti poškození podle 6.8.2.1.20 nesmí být menší než uvedené v tabulce níže.			

	Průměr nádrže	< 1.80 m	> 1.80 m	
Minimální tloušťka nádrže	Nerezavějící austenitické oceli	2.5 mm	3 mm	
	Jiné oceli	3 mm	4 mm	
	Hliníkové slitiny	4 mm	5 mm	
	Hliník 99.80 % čistoty	6 mm	8 mm	
_____________
3	Pro definice „měkká ocel" a „referenční ocel" viz 1.2.1.

6.8.2.1.20	U cisteren vyrobených po 1. lednu 1990, se za ochranu proti poškození podle 6.8.2.1.19 považují tato nebo jim rovnocenná opatření: (a) U cisteren určených k přepravě práškovitých nebo zrnitých látek musí ochrana proti poškození splňovat požadavky příslušného orgánu. (b) U cisteren určených k přepravě jiných látek se za ochranu proti poškození považuje, jestliže:	Ochrana uvedená v 6.8.2.1.19 může mít formu: - kompaktní vnější konstrukce, jako je "sendvičová" konstrukce, u níž je vnější plášť připevněn k nádrži; nebo - konstrukce, u níž je nádrž uložena v kompletní kostře s podélnými a příčnými konstrukčními prvky;nebo - konstrukce s dvojitou stěnou.	
	1. U nádrží kruhového nebo eliptického průřezu o maximálním poloměru zakřivení nejvýše 2 m je nádrž opatřena výztuhami tvořenými přepážkami, peřejníky, nebo vnějšími nebo vnitřními prstenci, umístěnými tak, aby byla splněna alespoň jedna z následujících podmínek:  - vzdálenost mezi dvěma sousedními výztuhami je nejvýše 1,75 m;  - vnitřní objem mezi dvěma přepážkami nebo peřejníky je nejvýše 7500 litrů.  Vertikální průřez prstence s průřezem styčné části pláště musí mít průřezový modul nejméně 10 m3.  Vnější prstence nesmějí mít ostré hrany s poloměrem zaoblení menším než 2,5 mm.  Přepážky a peřejníky musí odpovídat ustanovením 6.8.2.1.22.  Tloušťka přepážek a peřejníky nesmí být v žádném případě menší než tloušťka stěn nádrže;  2. U cisteren s dvojitou stěnou a vakuovou izolací součet tloušťky vnější kovové stěny a tloušťky stěny nádrže odpovídá tloušťce stěny předepsané v 6.8.2.1.18 a tloušťka stěny vlastní nádrže není menší než minimální tloušťka předepsaná v 6.8.2.1.1 9.  3. U nádrží s dvojitou stěnou s mezivrstvou z tuhých látek o tloušťce nejméně 50 mm má vnější stěna tloušťku nejméně 0,5 mm, pokud je z měkké oceli3, nebo nejméně 2 mm, pokud je z plastu vyztuženého skelnými vlákny. Jako mezivrstvy z tuhých látek se může použít tuhé pěny (se stejnou schopností utlumit náraz jako např. polyuretanová pěna);  4.  Nádrže jiných tvarů, než jsou uvedeny v bodě 1, a především cisterny skříňového tvaru jsou opatřeny ze všech stran na 30 své výšky v jejím středu, dodatečnou ochranou konstruovanou tak, aby její specifická vrubová houževnatost cisterny skříňového tvaru jsou opatřeny ze všech stran na 30 své výšky, v jejím středu dodatečnou ochranou konstruovanou tak, aby její specifická vrubová houževnatost byla nejméně rovna specifické vrubové houževnatosti nádrže vyrobené z měkké oceli3 o tloušťce 5 mm (pro průměr nádrže nejvýše 1,80 m) nebo 6 mm (pro průměr nádrže nad 1,80 m). Dodatečná ochrana musí být trvale připojena k vnějšku nádrže.  Tento požadavek, se považuje za splněný bez další zkoušky specifické vrubové houževnatosti, pokud dodatečná ochrana znamená přivaření plechu za stejného materiálu, jako je nádrž, na její část, která se má vyztužit tak, aby minimální tloušťka stěny odpovídala 6.8.2.1.18.  Tato ochrana je funkcí možných namáhání působících v případě nehody na nádrže z měkké oceli, jejíž dna a stěny mají při průměru nejvýše 1,80 m tloušťku nejméně 5 mm, nebo při průměru větším než 1,80 m tloušťku nejméně 6 mm. Při použití jiného kovu se určí ekvivalentní tloušťka podle vzorce uvedeného v 6.8.2.1.18.  U snímatelných cisteren se tato ochrana nevyžaduje, jsou-li chráněny ze všech stran čely a točnicemi nosného vozidla.	Jedná-li se o nádrže s dvojitou stěnou s vakuovou izolací, musí součet tloušťky vnější kovové stěny a tloušťky stěny nádrže odpovídat tloušťce stěny předepsané v 6.8.2.1.18, tloušťka stěny vlastní nádrže nesmí být menší než minimální tloušťka předepsaná v 6.8.2.1.19.  Mají-li nádrže dvojité stěny s mezivrstvou z tuhých látek o tloušťce nejméně 50 mm, musí mít vnější stěna tloušťku nejméně 0,5 mm, jsou-li vyrobeny z měkké oceli s nebo nejméně 2 mm, jsou-li vyrobeny z plastu vyztuženého skelným vláknem. Jako mezivrstvy z tuhých látek může být použito tuhé pěny s takovou schopností utlumit nárazy, jako např. polyuretanová pěna.	
____________
3	Pro definice „měkká ocel" a „referenční ocel" viz 1.2.1.

6.8.2.1.21	Tloušťka stěn nádrží cisteren dimenzovaných podle 6.8.2.1.14 (a), jejichž vnitřní objem nepřevyšuje 5000 litrů nebo jež jsou rozděleny na těsné komory o jednotkovém vnitřním objemu nejvýše 5000 litrů, může být upravena na úroveň, pokud není předepsáno jinak v 6.8.3 nebo 6.8.4, která však nesmí být menší než příslušná hodnota uvedená v následující tabulce:		

	Maximální poloměr zakřivení nádrže (m)	Vnitřní objem nádrže nebo její komory (m3)	Minimální tloušťka  (mm)		
			Měkká ocel		
	< 2	< 5.0	3		
	2 - 3	< 3.5	3		
		>3.5 ale  < 5.0	4		

	Použije-li se jiného kovu než měkké oceli3, určí se ekvivalentní tloušťka podle vzorce uvedeného v 6.8.2.1.18 a nesmí být menší než hodnoty uvedené v následující tabulce.		
___________
3	Pro definice „měkká ocel" a „referenční ocel" viz 1.2.1.

	Maximální poloměr zakřivení nádrže (m)	< 2	2 - 3	2 - 3		
	Vnitřní objem nádrže nebo komory (m3)	< 5,0	< 3,5	> 3,5 ale < 5,0		
Minimální tloušťka nádrže	Austenitické nerezavějící oceli	2,5 mm	2,5 mm	3 mm		
	Jiné oceli	3 mm	3 mm	4 mm		
	Hliníkové slitiny	4 mm	4 mm	5 mm		
	Hliník čistoty 99,80 %	6 mm	6 mm	8 mm		

	Tloušťka přepážek a peřejníků nesmí být v žádném případě menší než tloušťka nádrže.		

6.8.2.1.22Peřejníky a přepážky musí být vyduté, s hloubkou vydutí nejméně 10 cm, nebo musí být vlnité, profilované nebo jinak zesílené, aby zaručovaly rovnocennou pevnost. Plošný obsah peřejníku musí činit nejméně 70 % plošného obsahu průřezu cisterny, v níž je peřejník zabudován.			

Svařování a kontrola svarů

6.8.2.1.23	Způsobilost výrobce k provádění svářečských operací musí být potvrzena příslušným orgánem. Svářečské operace musí provádět kvalifikovaní svářeči používající svářecí postup, jehož kvalita (včetně potřebného tepelného zpracování) byla dokázána technologickou zkouškou. Musí se provést nedestruktivní zkoušky prozářením nebo ultrazvukem a tyto zkoušky musí potvrdit, že kvalita svarů je přiměřená namáháním.

Musí být provedeny níže uvedené kontroly podle hodnoty součinitele λ použitého pro stanovení tloušťky nádrže v 6.8.2.1.17:

λ = 0,8:	svary musí být pokud možno prohlédnuty vizuálně z obou stran a podrobeny namátkové nedestruktivní zkoušce, přičemž se věnuje zvláštní pozornost křížovým svarům;

λ = 0,9:	všechny podélné svary v celé své délce, všechny křížové svary, 25 kruhové svary a svary k připevnění částí výstroje velkého průměru musí být podrobeny nedestruktivním zkouškám. Svary musí být pokud možno prohlédnuty vizuálně z obou stran;

λ = 1,0:	všechny svary musí být podrobeny nedestruktivním zkouškám a pokud možno prohlédnuty vizuálně z obou stran. Musí být odebrán zkušební vzorek svary.

Pokud má příslušný orgán pochybnosti o kvalitě svary, může nařídit dodatečné zkoušky.

Jiné konstrukční požadavky

6.8.2.1.24	Ochranný povlak musí být konstruován tak, aby byla zaručena jeho těsnost při jakýchkoli deformacích, k nímž může dojít v normálních podmínkách přepravy (viz 6.8.2.1.2).

6.8.2.1.25	Tepelná izolace musí být zkonstruována tak, aby nebránila přístupu k plnicím a vyprazdňovacím zařízením a pojistným ventilům, ani jejich funkci.

6.8.2.1.26	Jestliže nádrže určené pro přepravu hořlavých kapalin majících bod vzplanutí nejvýše 61°C jsou vybaveny nekovovými ochrannými povlaky (vnitřními vyloženími), nádrže a jejich ochranné povlaky musí být tak konstruovány, aby nemohlo dojít ke vznícení (zapálení) elektrostatickými náboji.

6.8.2.1.27	Nádrže určené pro přepravu kapalin s bodem vzplanutí nejvýše 61 °C nebo pro přepravu hořlavých plynů nebo UN 1361 uhlí nebo UN 1361 saze, obalová skupina II, musí být připojeny k podvozku nejméně jedním dobrým elektrickým spojem. Je třeba vyloučit každý dotyk kovů, který by mohl způsobit elektrochemickou korozi. Nádrže musí být opatřeny nejméně jedním elektricky propojitelným uzemněním zřetelně označeným symbolem .	Všechny části cisternového kontejneru určeného k přepravě kapalin s bodem vzplanutí nejvýše 61 °C, k přepravě hořlavých plynů nebo UN 1361 uhlí nebo UN 1361 saze, obalová skupina II, musí být možno elektricky uzemnit. Je třeba vyloučit každý dotyk kovů, který by mohl způsobit elektrochemickou korozi.	

6.8.2.1.28Ochrana upevňovacích prvků na vrchní části cisterny  Upevňovací prvky a výstroj namontované na vrchní části cisterny musí být chráněny proti poškození způsobenému převrácením. Tato ochrana musí mít formu výztužných obručí, ochranných vrchlíků nebo příčných nebo podélných členů tvarovaných tak, aby poskytovaly účinnou ochranu.			

6.8.2.2.	Výstroj

6.8.2.2.1	Pro výrobu provozní a konstrukční výstroje mohou být použity vhodné nekovové materiály.

Části výstroje musí být uspořádány tak, aby byly chráněny proti nebezpečí utržení nebo poškození během přepravy a manipulace. Musí zaručovat bezpečnost odpovídající a srovnatelnou s bezpečností vlastních nádrží a musí zejména:

-	být snášenlivé s přepravovanými látkami; a

-	splňovat požadavky 6.8.2.1.1.

	Co možno nejvíce provozních a ovládacích prvků je nutno umístit do co nejmenšího počtu otvorů v nádrži. Těsnost provozní výstroje včetně uzávěrů (vík) kontrolních otvorů musí být zajištěna i při převrácení cisterny berouce v úvahu síly vyvolané nárazem (jako zrychlení a dynamický tlak obsahu). Je však dovolen omezený únik obsahu cisterny vlivem špičky tlaku v průběhu nárazu.	Těsnost provozní výstroje musí být zajištěna i při převrácení cisternového kontejneru.	

Těsnění musí být vyrobena z materiálu, který se snáší s přepravovanou látkou, a musí se vyměnit, jakmile se jejich účinnost zhorší, např. v důsledku jejich stárnutí.

Těsnění zajišťující těsnost provozních a ovládacích prvků, s nimiž je nutno manipulovat během normálního použití cisterny, musí být konstruována a uspořádána tak, aby při manipulaci s provozními a ovládacími prvky, k nimž patří, nedošlo k jejich poškození.

6.8.2.2.2	Každý spodní plnicí nebo vyprazdňovací otvor v cisternách, které jsou uvedeny ve sloupci (12) tabulky A kapitoly 3.2 kódem cisterny zahrnujícím písmeno „A" v její třetí části (viz 4.3.4.1.1) musí být vybaven nejméně dvěma na sobě nezávislými uzávěry, které jsou namontovány za sebou, tvořenými

-	vnějším uzavíracím ventilem s potrubím z kovového materiálu schopného se deformovat a

-	uzavíracím zařízením na konci každého potrubí, kterým může být šroubový uzávěr, slepá příruba nebo jiný stejně účinný prostředek.

Každý spodní plnicí nebo vyprazdňovací otvor v cisternách, které jsou uvedeny ve sloupci (12) tabulky A kapitoly 3.2 kódem cisterny zahrnujícím písmeno „B" v její třetí části (viz 4.3.3.1.1 nebo 4.3.4.1.1), musí být vybaven nejméně třemi na sobě nezávislými uzávěry, které jsou namontovány za sebou, tvořenými

-	vnitřním uzavíracím ventilem, tj. uzavíracím ventilem namontovaným uvnitř nádrže nebo v přivařené přírubě nebo v protipřírubě;

-	vnějším uzavíracím ventilem nebo rovnocenným zařízením5

	umístěným na konci každého potrubí	umístěným co možno nejblíže k nádrži	

-	uzavíracím zařízením na konci každého potrubí, kterým může být šroubový uzávěr, slepá příruba nebo jiné stejně účinné zařízení.

Avšak v případech cisteren určených pro přepravu určitých krystalizujících nebo vysoce viskózních látek a nádrží opatřených ebonitovým nebo termoplastovým povlakem může být vnitřní uzavírací ventil nahrazen vnějším uzavíracím ventilem s dodatečnou ochranou.

Vnitřní uzavírací ventil musí být ovladatelný buď shora nebo zdola. Poloha - otevřeno nebo zavřeno - vnitřního uzavíracího ventilu musí být v obou případech pokud možno ověřitelná. se země. Ovládací zařízení vnitřního uzavíracího ventilu musí být konstruováno tak, aby se zabránilo jakémukoli nežádoucímu otevření v důsledku nárazu nebo neúmyslného jednání.

Vnitřní uzávěr musí zůstat účinný i při poškození vnějšího ovládacího zařízení.

K zamezení úniku obsahu při poškození vnějších plnicích a vyprazdňovacích zařízení (potrubí, boční uzavírací zařízení) musí být vnitřní uzavírací ventil a jeho sedlo chráněny proti nebezpečí utržení vnějším namáháním, nebo musí být konstruovány tak, aby těmto namáháním odolaly. Plnicí a vyprazdňovací zařízení (včetně přírub nebo šroubových uzávěrů) a ochranné kryty (pokud jsou) musí být zajištěny proti jakémukoli nežádoucímu otevření.

Poloha a/nebo směr uzavírání uzavíracích zařízení musí být jednoznačně patrné.

Všechny otvory cisteren, které jsou uvedeny ve sloupci (12) tabulky A kapitoly 3.2 kódem obsahujícím písmeno „C" nebo „D" v jeho třetí části (viz 4.3.3.1.1 a 4.3.4.1.1) musí být umístěna nad hladinou kapaliny. Tyto cisterny nesmějí mít žádné potrubí nebo spoje potrubí pod hladinou kapaliny. Čisticí otvory (velikostí pěsti) jsou však povoleny ve spodní části nádrže cisteren uvedených kódem cisterny obsahujícím písmeno „C" v jeho třetí části. Tento otvor musí být možno uzavřít těsnou přírubou, jejíž konstrukce musí být schválena příslušným orgánem nebo jím pověřenou institucí.

6.8.2.2.3	Pokud není předepsáno v ustanoveních uvedených v 6.8.4 jinak, cisterny mohou mít ventily pro zabránění nepřípustného vnitřního podtlaku bez zásahu průtržných kotoučů.

6.8.2.2.4	Nádrž nebo každá z jejich komor musí být opatřena dostatečně velkým otvorem umožňujícím prohlídku.

6.8.2.2.5	(Vyhrazeno)
____________
5	V případě cisternových kontejnerů s vnitřním objemem menším než 1 m3 vnější uzavírací ventil nebo jiné ekvivalentní zařízení může být nahrazeno slepou přírubou.

6.8.2.2.6	Cisterny určené k přepravě kapalin o tenzi par nejvýše 110 kPa (1,1 bar) (absolutní tlak) při 50 °C musí být opatřeny odvětrávacím systémem a pojistným zařízením zabraňujícím úniku obsahu, dojde-li k převrácení nádrže; jinak musí splňovat podmínky uvedené v 6.8.2.2.7 nebo 6.8.2.2.8.

6.8.2.2.7	Cisterny určené k přepravě kapalin o tenzi par nad 110 kPa (1,1 bar), avšak nejvýše 175 kPa (1,75 bar) (absolutní tlak) při 50 °C musí být opatřeny pojistným ventilem nastaveným na přetlak nejméně 150 kPa (1,5 bar) a takovým, aby se úplně otevřel při tlaku nepřevyšujícím zkušební tlak; jinak musí splňovat podmínky uvedené v 6.8.2.2.8.

6.8.2.2.8	Cisterny určené k přepravě kapalin o tenzi par nad 175 kPa (1,75 bar), avšak nejvýše 300 kPa (absolutní tlak) při 50 °C musí být opatřeny pojistným ventilem seřízeným na přetlak nejméně 300 kPa (3 bar) a takovým, aby se úplně otevřel při tlaku nepřevyšujícím zkušební tlak; jinak musí být hermeticky uzavřeny6.

6.8.2.2.9.1.1	Pohyblivé části, jako jsou kryty, uzávěry atd., které mohou přijít třením nebo nárazem do styku s hliníkovými nádržemi určenými k přepravě hořlavých kapalin o bodu vzplanutí nejvýše 61 °C nebo k přepravě hořlavých plynů, nesmějí být vyrobeny z nechráněné korodující oceli.

6.8.2.3	Schvalování typu

6.8.2.3.1	Příslušný orgán nebo orgán jím pověřená instituce vydá ke každému novému typu cisternového vozidla, snímatelné cisterny, cisternového kontejneru, cisternové výměnné nástavby, bateriového vozidla nebo MEGC, osvědčení potvrzující, že tento typ, včetně upevňovacích zařízení, který odborně posoudil, je vhodný k účelu, pro nějž je určen a splňuje konstrukční požadavky uvedené v 6.8.2.1, požadavky na výstroj uvedené v 6.8.2.2 a zvláštní požadavky pro třídy přepravovaných látek.

V osvědčení musí být uvedeny:

-	výsledky zkoušky;

-	schvalovací číslo typu;

		Schvalovací číslo sestává z poznávací značky7 státu, na jehož území bylo schválení uděleno, a z registračního čísla.	

-	kód cisterny podle 4.3.3.1.1 nebo 4.3.4.1.1;

-	zvláštní požadavky oddílu 6.8.4 na konstrukci (TC), na výstroj (TE) a schválení typu (TA) vztahující se na typ;
___________
6	Pro definici „hermeticky uzavřená cisterna" viz 1.2.1.
7	Poznávací značka v mezinárodním provozu předepsaná Úmluvou o silničním provozu (Vídeň, 1968).

-	pokud je to vyžadováno, látky a/nebo skupinu látek, pro které byla cisterna schválena. Ty musí být uvedeny svým chemickým názvem nebo odpovídajícím hromadným pojmenováním (viz 2.1.1.2) společně s jejich zatříděním (třída, klasifikační kód a obalová skupina). Kromě látek třídy 2 a těch, které jsou uvedeny v 4.3.4.1.3, se schválené látky nemusí v osvědčení uvádět. V takových případech skupiny látek dovolených na základě kódu cisterny uvedeného v racionálním přiřazování v 4.3.4.1.2 musí být musí být připuštěny k přepravě s ohledem na příslušné zvláštní ustanovení.

Látky uvedené v osvědčení nebo skupiny látek schválených podle racionálního přiřazování musí být všeobecně snášenlivé s charakteristikami cisterny. Do osvědčení musí být vložena výhrada, pokud nebylo možné prověřit tuto snášenlivost vyčerpávajícím způsobem během schvalování typu.

6.8.2.3.1	Pokud jsou cisterny, bateriová vozidla nebo MEGC vyráběny v sériích beze změn, toto osvědčení je platné pro cisterny, bateriová vozidla nebo MEGC vyrobené v těchto sériích nebo podle schváleného prototypu.

Schválení typu může též sloužit pro schválení cisteren s omezenými změnami konstrukce, které buď snižují jejich užitečnou hmotnost nebo namáhání cisteren (např. snížený tlak, zmenšená hmotnost, zmenšený vnitřní objem) nebo zvýšení bezpečnosti konstrukce (např. zvětšená tkoušťka stěny, více peřejníků, zmenšené průměry otvorů). Omezené změny musí být zřetelně popsány v osvědčení o schválení typu.

6.8.2.4	Inspekce a zkoušky

6.8.2.4.1	Nádrže a jejich výstroj se musí před uvedením do provozu podrobit, buď společně nebo odděleně, první inspekci. Tato inspekce zahrnuje:

-	ověření shodnosti se schváleným prototypem;

-	ověření konstrukčních charakteristik8;

-	prohlídku vnějšího a vnitřního stavu;

-	hydraulickou tlakovou zkoušku9 zkušebním tlakem uvedeným na štítku předepsaném v 6.8.2.5.1; a

-	zkouškou těsnosti a ověření dobré funkce výstroje.

Kromě třídy 2 zkušební tlak pro hydraulickou tlakovou zkoušku závisí na výpočtovém tlaku a musí být nejméně roven tlaku uvedenému dále:
___________
8	Ověření konstrukčních charakteristik zahrnuje u nádrží se zkušebním tlakem 7 MPa (10 bar) nebo vyšším rovněž odebrání zkušebních vzorků svarů (pracovní vzorky) podle 6.8.2.1.23 a zkoušky předepsané v 6.8.5.
9	Ve zvláštních případech a se souhlasem znalce schváleného příslušným orgánem může být hydraulická zkouška nahrazena tlakovou zkouškou za použití jiné kapaliny nebo plynu, pokud tento postup nevyvolá nebezpečí.

Výpočtový tlak (bar)	Zkušební tlak (bar)	
G10	G10	
1,5	1,5	
2,65	2,65	
4	4	
10	4	
15	4	
21	10(4)11	

Nejnižší zkušební tlaky pro třídu 2 jsou uvedeny v tabulce plynů a směsí plynů v 4.3.3.2.5.

Hydraulická tlaková zkouška se musí provést na nádrži jako celku a zvlášť' na každé komoře komorových nádrží.

	Zkouška se musí provést na každé komoře tlakem rovným nejméně 1,3násobku maximálního provozního tlaku.		

Hydraulická tlaková zkouška se musí provést před instalací tepelné izolace, pokud je tato izolace nutná.

Jsou-li nádrže a jejich výstroj zkoušeny odděleně, musí se po montáži podrobit společně zkoušce těsnosti podle 6.8.2.4.3.

Zkouška těsnosti komorových nádrží se provádí zvlášť' na každé komoře.

6.8.2.4.2	Nádrže a jejich výstroj se musí podrobit periodickým inspekcím ve stanovených lhůtách. Periodické inspekce musí zahrnovat prohlídku vnějšího a vnitřního stavu a jako všeobecné pravidlo hydraulickou tlakovou zkoušku9 (pro použitelný zkušební tlak nádrží a komor viz 6.8.2.4.1).

Plášť' tepelné nebo jiné izolace smí být sejmut pouze v rozsahu nutném pro spolehlivé posouzení charakteristik nádrže.

U nádrží určených k přepravě práškovitých a zrnitých látek může být se souhlasem zkušebního orgánu schváleného příslušným orgánem od periodických hydraulických zkoušek upuštěno a mohou být nahrazeny zkouškami těsnosti podle 6.8.2.4.3.

	Maximální lhůty mezi periodickými inspekcemi jsou šest let.	Maximální lhůty mezi periodickými inspekcemi jsou pět let.	

6.8.2.4.3	Mimoto se musí provést zkouška těsnosti nádrže s výstrojí, jakož i ověření dobré funkce veškeré výstroje

nejpozději každé tři roky.nejpozději každého dva a půl roku.			
___________
10	G = nejmenší výpočtový tlak podle všeobecných požadavků 6.8.2.1.94 (viz 4.3.4.1).
11	Nejnižší zkušební tlak pro UN 1744 brom nebo UN 1744 brom, roztok.

Pro tento účel musí být cisterna vystavena efektivnímu vnitřnímu tlaku rovnajícímu se nejvyššímu provoznímu tlaku. Pro cisterny určené pro přepravu kapalin, pokud je plyn používán pro zkoušku těsnosti, musí být efektivní vnitřní tlak roven nejméně 25 % nejvyššího provozního tlaku. Ve všech případech musí být nejméně 20 kPa (0,2 bar) (přetlak).

Pro cisterny vybavené větracími systémy a pojistnými zařízení chránícím obsah před rozlitím při převrácení cisterny, zkušební tlak zkoušky těsnosti se musí rovnat statickému tlaku naplněné látky.

Zkouška těsnosti se musí provést zvlášť na každé komoře komorových nádrží.

6.8.2.4.4.	Pokud mohlo v důsledku opravy, konstrukční změny nebo nehody dojít ke zhoršení bezpečnosti nádrže nebo její výstroje, musí se provést mimořádná kontrola.

6.8.2.4.5	Zkoušky, prohlídky a kontroly podle 6.8.2.4.1 až 6.8.2.4.4 musí provést znalec schválený příslušným orgánem. Musí se vydat osvědčení, v nichž musí být uvedeny výsledky těchto zkoušek, prohlídek a kontrol. Tato osvědčení se musejí odvolávat na seznam látek, které se smějí přepravovat v této cisterně nebo na kód cisterny podle 6.8.2.3.

6.8.2.5	Značení

6.8.2.5.1	Každá nádrž musí být opatřena kovovým štítkem odolným proti korozi, který je trvale připevněn k nádrži na místě snadno přístupném při prohlídce. Na štítku musí být vyražením nebo jiným podobným způsobem vyznačeny alespoň následující údaje. Tyto údaje mohou být vyryty přímo do stěn vlastní nádrže, jsou-li stěny natolik zesílené, aby se nezmenšila pevnost nádrže12:

-	schvalovací číslo;

-	jméno nebo značka výrobce;

-	výrobní číslo;

-	rok výroby;

-	zkušební tlak (přetlak);

-	vnitřní objem - u vícečlánkových nádrží vnitřní objem každého článku;

-	výpočtová teplota (pouze je-li vyšší než + 50 °C nebo nižší než - 20 °C),

-	datum (měsíc a rok) první zkoušky a poslední periodické zkoušky provedených podle 6.8.2.4.1 a 6.8.2.4.2;

-	značka znalce, který provedl zkoušky;

-	materiál nádrže a popřípadě ochranného povlaku;
___________
12	Za číselnou hodnotu připojit měrovou jednotku.

	- zkušební tlak v nádrži jako celku a zkušební tlak komory v MPa nebo barech (přetlak) tam, kde je tlak v komoře nižší než tlak v nádrži.		

Na nádržích plněných nebo vyprazdňovaných pod tlakem musí být kromě toho uveden maximální dovolený provozní tlak.

6.8.2.5.2	Na cisternovém vozidle samém nebo na štítku musí být napsány tyto údaje10:  - jméno vlastníka nebo provozovatele,  - provozní hmotnost,  - největší povolená hmotnost.  Tyto údaje se nevyžadují v případě vozidel přepravujících snímatelné cisterny.  Kód cisterny podle 4.3.4.1.1 musí být vyznačen na snímatelné cisterně samé nebo na štítku.	Na cisternovém kontejneru samém nebo na štítku musí být napsány tyto údaje12;  - jména vlastníka a provozovatele;  - vnitřní objem nádrže;  - provozní hmotnost;  - největší povolená hmotnost;  - oficiální pojmenování přepravované látky13;  - kód cisterny podle 4.3.4.1.1.	

6.8.2.6	Požadavky na cisterny konstruované, vyrobené a zkoušené podle norem

Požadavky kapitoly 6.8 se považují za splněné, pokud je splněna dále uvedená norma:

Příslušné pododdíly	Odvolávka	Název dokumentu	
6.8.2.4 6.8.3.4	EN 12972:2001 (s výjimkou příloh D a E)	Cisterny pro přepravu nebezpečných věcí - zkoušení, inspekce a značení kovových cisteren	

6.8.2.7	Požadavky na cisterny, které nejsou konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle norem

Cisterny, které nejsou konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle norem uvedených v 6.8.2.6, musí být konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle požadavků technických předpisů uznávaných příslušným orgánem. Musí však splňovat minimální požadavky uvedené v oddílu 6.8.2.
___________
12	Za-číselnou hodnotu připojit měrovou jednotku.
13	Hromadné pojmenování pokrývající skupinu látek podobných vlastností a stejné snášenlivost s charakteristikami cisterny může být uvedeno místo oficiálního pojmenování.

6.8.3	Zvláštní požadavky vztahující se na třídu 2

6.8.3.1	Konstrukce nádrží

6.8.3.1.1	Nádrže určené pro přepravu stlačených nebo zkapalněných plynů nebo rozpuštěných plynů musí být vyrobeny z oceli. Odchylně od ustanovení uvedených v 6.8.2.1.12 lze připustit u bezešvých nádrží minimální prodloužení při přetržení 14 % a napětí 6 nepřevyšující mezní hodnoty uvedené dále v závislosti na materiálech:

(a)	Je-li poměr Re/Rm (minimální zaručené charakteristiky po tepelném zpracování) větší než 0,66, avšak nejvýše 0,85:

σ < 0.75 Re;

(b)	je-li poměr Re/Rm (minimální zaručené charakteristiky po tepelném zpracování) větší než 0,85:

σ < 0.5 Rm.

6.8.3.1.2	Požadavky uvedené v oddílu 6.8.5 se vztahují na materiály a konstrukci svařovaných nádrží.

6.8.3.1.3	(Vyhrazeno)

Konstrukce bateriových vozidel a MEGC

6.8.3.1.4	Láhve, trubkové nádoby, tlakové sudy a svazky lahví, jakož i články bateriových vozidel nebo MEGC musí být konstruovány podle kapitoly 6.2.

POZNÁMKA 1: Svazky lahví, které nejsou články bateriových vozidel nebo MEGC musí splňoval požadavky kapitoly 6.2.

POZNÁMKA 2: Cisterny jako články bateriových vozidel a MEGC musí být konstruovány podle 6.8.2.1 a 6.8.3.1.

POZNÁMKA 3: Snímatelné cisterny14 se nepovažují za články bateriových vozidel nebo MEGC.

6.8.3.1.5	Články a jejich upevňovací prvky musí být schopné absorbovat při maximální dovolené užitečné hmotnosti sily uvedené v 6.8.2.1.2. Při jakékoli síle nesmí namáhání v nejvíce namáhaném bodě článku nebo jeho upevňovacích prvků nesmí překročit hodnotu uvedenou v 6.2.3.1 pro lahve, trubkové nádoby, tlakové sudy a svazky lahví a pro cisterny hodnotu a uvedenou v 6.8.2.1.16.
___________
14	Pro definici „snímatelná cisterna" viz 1.2.1.

6.8.3.2	Výstroj

6.8.3.2.1	Výpustná potrubí nádrží musí být možno uzavřít slepou přírubou nebo jiným, stejně spolehlivým zařízením. Pro nádrže určené pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů tyto slepé příruby nebo jiná rovnocenná zařízení mohou být vybaveny tlak propouštějícími otvory průměru nejvýše 1,5 mm.

6.8.3.2.2	Nádrže určené k přepravě zkapalněných plynů smějí být opatřeny kromě otvorů předepsaných v 6.8.2.2.2 a 6.8.2.2.4 otvory pro umístění stavoznaků, teploměrů, tlakoměrů a odvzdušňovacími otvory, jak to vyžaduje jejich provoz a bezpečnost.

6.8.3.2.3	Plnicí a vyprazdňovací otvory cisteren

		s vnitřním objemem větším než 1 m3	

určených k přepravě zkapalněných hořlavých a/nebo jedovatých plynů musí být opatřeny okamžitě se zavírajícím vnitřním pojistným zařízením, které se automaticky uzavře při nežádoucím pohybu nádrže nebo při požáru. Toto pojistné uzavírací zařízení musí být rovněž možno uvést v činnost dálkovým ovládáním.

6.8.3.2.4	Cisterny určené k přepravě zkapalněných hořlavých a/nebo jedovatých plynů musí mít všechny otvory o jmenovitém průměru větším než 1,5 mm, s výjimkou otvorů s pojistnými ventily a s výjimkou uzavřených odvzdušňovacích otvorů, vybaveny vnitřním uzavíracím zařízením.

6.8.3.2.5	Odchylkou od požadavků uvedených v 6.8.2.2.2, 6.8.3.2.3 a 6.8.3.2.4 mohou být cisterny určené k přepravě hluboce zchlazených zkapalněných plynů opatřeny vnějšími zařízeními namísto zařízení vnitřních, pokud jsou tato vnější zařízení vybavena ochranou proti vnějšímu poškození, která je alespoň rovnocenná ochraně stěny nádrže.

6.8.3.2.6	Jsou-li cisterny vybaveny stavoznaky, nesmějí být tyto stavoznaky vyrobeny z průhledného materiálu, pokud jsou v přímém styku s přepravovanou látkou. Teploměry, jsou-li jimi nádrže vybaveny, nesmějí procházet stěnou nádrže přímo do plynu nebo kapaliny.

6.8.3.2.7	Plnicí a vyprazdňovací otvory umístěné v horní části cisteren musí být opatřeny navíc k tomu, co je předepsáno v 6.8.3.2.3, druhým vnějším uzavíracím zařízením. Toto zařízení musí být možno uzavřít slepou přírubou nebo jiným, stejně spolehlivým zařízením.

6.8.3.2.8	Pojistné ventily musí splňovat požadavky uvedené v 6.8.3.2.9 až 6.8.3.2.12 níže.

6.8.3.2.9	Cisterny určené pro přepravu stlačených nebo zkapalněných plynů nebo rozpuštěných plynů mohou být opatřeny pružinovými pojistnými ventily. Tyto ventily musí být schopny automaticky se otevřít při tlaku, který se rovná 0,9 až 1,0 násobku zkušebního tlaku nádrže, na níž jsou namontovány. Musí být takového typu, aby odolaly dynamickým účinkům včetně pohybu kapalin v nádrži. Používání ventilů se zátěží nebo ventilů s protizávažím je zakázáno. Požadovaná kapacita bezpečnostních ventilů musí být vypočtena podle vzorce uvedeného v 6.7.3.8.1.1.

6.8.3.2.10	Pokud jsou cisterny určeny pro přepravu po moři, požadavky uvedené v 6.8.3.2.9 nezakazují montáž pojistných ventilů podle námořních předpisů IMDG Code.

6.8.3.2.11	Cisterny určené pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů musí být opatřeny dvěma na sobě nezávislými pojistnými ventily, z nichž každý je konstruován tak, aby umožnil unikání plynů, které se tvoří odpařováním při normálním provozu, z cisterny takovým způsobem, aby tlak uvnitř cisterny v žádném okamžiku nepřekročil provozní tlak vyznačený na nádrži o více než 10 %.

Jeden z těchto dvou pojistných ventilů může být nahrazen průtržným kotoučem, který se musí protrhnout při zkušebním tlaku.

V případě ztráty vakua v cisternách s dvojitou stěnou nebo zničení 20 % izolace cisteren s jednoduchou stěnou musí pojistný ventil a průtržný kotouč dovolit únik takového množství plynu, aby tlak v nádrži nemohl překročit zkušební tlak.

6.8.3.2.12	Pojistné ventily cisteren určených pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů musí být schopny se otevřít při provozním tlaku vyznačeném na cisterně. Musí být zkonstruovány tak, aby fungovaly bezvadně i při své nejnižší provozní teplotě. Spolehlivost jejich funkce při této teplotě musí být zjištěna a kontrolována buď zkouškou každého ventilu, nebo zkouškou vzorku ventilů téhož konstrukčního typu.

6.8.3.2.13	Ventily snímatelných cisteren, které mohou být váleny, musí být opatřeny ochrannými čepičkami.

Tepelná izolace

6.8.3.2.14	Jsou-li cisterny určené pro přepravu zkapalněných plynů opatřeny tepelnou izolací, musí tato izolace sestávat:

-	buď z krytu proti slunci pokrývajícího nejméně horní třetinu, avšak nejvýše horní polovinu povrchu cisterny a odděleného od nádrže vrstvou vzduchu o tloušťce nejméně 4 cm; nebo

-	z kompletního pláště přiměřené tloušťky z izolačních materiálů.

6.8.3.2.15	Cisterny určené pro přepravu hluboce zkapalněných plynů musí být tepelně izolovány. Tepelná izolace musí být zabezpečena plným pláštěm. Je-li prostor mezi nádrží a pláštěm vzduchoprázdný (vakuová izolace), musí být ochranný plášť dimenzován tak, aby odolal bez deformace vnějšímu tlaku nejméně 100 kPa (1 bar) (přetlak). odchylkou od definice „výpočtový tlak" v 1.2.1 lze při výpočtech brát v úvahu vnější a vnitřní zesilovací prvky. Je-li plášť uzavřen tak, že je plynotěsný, musí být opatřen zařízením, které zabrání vzniku nebezpečného tlaku v izolační vrstvě při nedostatečné těsnosti nádrže nebo její výstroje. Toto zařízení musí zabránit vnikání vlhkostí do tepelně izolačního pláště.

6.8.3.2.16	Cisterny určené pro přepravu hluboce zkapalněných plynů, jejichž bod varu při atmosférickém tlaku je nižší než - 182 °C, nesmějí obsahovat žádnou hořlavou látku ani v tepelně izolačním zařízení, ani v konstrukčních prvcích sloužících pro upevnění nádrže k podvozku.

Upevňovací prvky nádrží vakuově izolovaných cisteren smějí se souhlasem příslušného orgánu obsahovat plasty mezi nádrží a pláštěm.

6.8.3.2.17	Odchylkou od požadavků uvedených v 6.8.2.2.4 nádrže určené pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů nemusí mít kontrolní otvory.

Části výstroje bateriových vozidel a MEGC

6.8.3.2.18	Sběrné potrubí musí být konstruováno pro provoz v teplotním rozsahu - 20 °C až + 50 °C.

Sběrné potrubí musí být konstruováno, vyrobeno a namontováno tak, aby se zabránilo nebezpečí jeho poškození způsobenému tepelnou roztažností a smršťováním, mechanickými rázy a vibracemi. Všechna potrubí musí být z vhodného kovového materiálu. Všude, kde to je možné, musí být použito svařovaných spojů.

Spoje měděného potrubí musí být spájeny na tvrdo nebo mít pevnostně rovnocenné kovové spojení. Bod tavení tavných materiálů musí být nižší než 525 °C. Spoje nesmějí zeslabovat potrubí, jak to může způsobit závitový spoj.

6.8.3.2.19	Kromě pro UN 1001 acetylen, rozpuštěný maximální dovolené napětí 6 sběrného potrubí při zkušebním tlaku nádob nesmí překročit 75 % zaručené meze průtažnosti materiálu.

Nezbytná tloušťka stěny sběrného potrubí pro přepravu UN 1001 acetylen, rozpuštěný, musí být vypočtena podle uznaných technických pravidel.

POZNÁMKA: Pro mez průtažnosti viz 6.8.2.1.11.

Základní požadavky tohoto odstavce se považují za splněné, pokud se použily následující normy: (Vyhrazeno)

6.8.3.2.20	Odchylkou od požadavků uvedených v 6.8.3.2.3, 6.8.3.2.4 a 6.8.3.2.7 pro láhve, trubkové nádoby, tlakové sudy a svazky lahví tvořící bateriové vozidlo nebo MEGC požadovaná uzavírací zařízení mohou být umístěna uvnitř systému sběrného potrubí.

6.8.3.2.21	Je-li jeden z článků bateriového vozidla nebo MEGC opatřen pojistným ventilem a jsou-li mezi jednotlivými články uzavírací zařízení, musí být pojistným ventilem opatřen každý článek.

6.8.3.2.22	Plnicí a vyprazdňovací zařízení smějí být upevněna na sběrném potrubí.

6.8.3.2.23	Každý článek bateriového vozidla, včetně každé jednotlivé láhve svazku lahví, určený pro přepravu jedovatých plynů musí být možno uzavřít jednotlivě uzavíracím ventilem.

6.8.3.2.24	Bateriová vozidla nebo MEGC určené pro přepravu jedovatých plynů nesmí mít pojistné ventily, ledaže je pojistným ventilům předřazen průtržný kotouč. V posledním případě uspořádání průtržného kotouče a pojistného ventilu musí být přijatelné pro příslušný orgán.

6.8.3.2.25	Pokud jsou bateriová vozidla nebo MEGC určeny pro přepravu po moři, požadavky uvedené v 6.8.3.2.24 nezakazují montáž pojistných ventilů podle námořních předpisů IMDG Code.

6.8.3.2.26	Nádoby, které tvoří články bateriového vozidla nebo MEGC určeného pro přepravu hořlavých plynů, musí být spojeny do skupin s celkovým vnitřním objemem nejvýše 5000 litrů, které je možno navzájem oddělit uzavíracím ventilem.

Každý článek bateriového vozidla nebo MEGC určeného pro přepravu hořlavých plynů, pokud je tvořen cisternami odpovídajícími této kapitole, musí být možno uzavřít jednotlivě uzavíracím ventilem.

6.8.3.3	Schvalování typu

Není zvláštních předpisů.

6.8.3.4	Inspekce a zkoušky

6.8.3.4.1	Materiály každé svařované nádrže, kromě válcových lahví, trubkových nádob, tlakových sudů a lahví jako částí svazku lahví, které jsou články bateriového vozidla nebo MEGC, musí být zkoušeny metodou popsanou v oddílu 6.8.5.

6.8.3.4.2	Základní požadavky na zkušební tlak jsou uvedeny v 4.3.3.2.1 až 4.3.3.2.4 a nejnižší zkušební tlaky jsou uvedeny v tabulce plynů a směsí plynů v 4.3.3.2.5.

6.8.3.4.3	První hydraulická tlaková zkouška musí být provedena před montáží tepelné izolace.

6.8.3.4.4	Vnitřní objem každé nádrže určené k přepravě stlačených plynů plněných hmotnostně, zkapalněných plynů nebo rozpuštěných plynů musí být stanoven za dohledu znalce schváleného příslušným orgánem vážením nebo volumetrickým měřením množství vody, které naplní nádrž; chyba měření vnitřního objemu nádrží musí být nižší než 1 %. Stanovení vnitřního objemu výpočtem na základě rozměrů nádrže není dovoleno. Nejvyšší dovolené hmotnosti plnění podle pokynů pro balení P200 nebo P203 v 4.1.4.1, jakož ř v 4.3.3.2.2 a 4.3.3.2.3, musí být stanoveny schváleným znalcem.

6.8.3.4.5	Kontrola svarů musí být provedena podle podmínek stanovených	pro součinitel λ = 1 uvedených v 6.8.2.1.23.

6.8.3.4.6	Odchylkou od podmínek uvedených v 6.8.2.4 se periodické inspekce, včetně hydraulické tlakové zkoušky, musí provádět:

a) Každé 3 rokyKaždých 2 ½ roku			

v případě cisteren určených pro přepravu UN 1008 fluoridu boritého, UN 1017 chlóru, UN 1048 bromovodíku, bezvodého, UN 1050 chlorovodíku, bezvodého, UN 1053 sirovodíku, UN 1067 oxidu dusičitého, UN 1076 fosgenu nebo UN 1079 oxidu siřičitého;

b) Po 6 letechPo 8 letech			

provozu a potom každých 12 let v případě cisteren určených pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů.

	Šest let po každé periodické zkoušce musí být provedena schváleným  znalcem zkouška těsnosti.	Zkouška těsnosti může být provedena na žádost příslušného orgánu mezi dvěma po sobě následujícími zkouškami.	

6.8.3.4.7	U cisteren s vakuovou tepelnou izolací smějí být hydraulická zkouška a prohlídka vnitřního stavu nahrazeny se souhlasem schváleného znalce zkouškou těsnosti a měřením vakua.

6.8.3.4.8	Byly-li během periodických inspekcí udělány otvory v nádržích určených k přepravě hluboce zchlazených zkapalněných plynů, musí být způsob jejich hermetického uzavření schválen před znovuuvedením do provozu schváleným znalcem a musí zaručovat celistvost nádrže.

6.8.3.4.9	Zkoušky těsnosti cisteren určených k přepravě stlačených, zkapalněných nebo rozpuštěných plynů musí být provedena tlakem nejméně 0,4 MPa (4 bar), avšak nejvýše 0,8 MPa (8 bar) (přetlak).

Inspekce a zkoušky bateriových vozidel a MEGC

6.8.3.4.10	Články a části výstroje každého bateriového vozidla nebo MEGC musí být kontrolovány a zkoušeny, buď společně, nebo odděleně, před prvním uvedením do provozu (první inspekce a zkouška). Potom články tvořící bateriová vozidla nebo MEGC musí být kontrolovány v nejvýše pětiletých intervalech. Články bateriových vozidel a MEGC tvořících cisterny musí být kontrolovány podle 6.8.3.4.6. Mimořádná inspekce a zkouška musí být provedeny bez ohledu na poslední periodické inspekce a zkoušky, pokud je to nezbytné, podle 6.8.3.4.14.

6.8.3.4.11	První prohlídka zahrnuje:

-	ověření shodnosti se schváleným prototypem;

-	ověření konstrukčních charakteristik;

-	prohlídku vnějšího a vnitřního stavu;

-	hydraulickou tlakovou zkoušku15 zkušebním tlakem uvedeným na štítku předepsaném v 6.8.3.5.10;

-	zkoušku těsnosti nejvyšším provozním tlakem; a

-	ověření dobré funkce výstroje.

Pokud byly články a jejich výstroj zkoušeny odděleně, musí být po svém sestavení podrobeny společně zkoušce těsnosti.

6.8.3.4.11	Láhve, trubkové nádoby a tlakové sudy, jakož i láhve jako část svazku lahví musí být zkoušeny podle pokynu pro balení P200 nebo P203 uvedených v 4.1.4.1.
____________
15	Ve zvláštních případech a se souhlasem znalce schváleného příslušným orgánem hydraulická tlaková zkouška může být nahrazena tlakovou zkouškou za použití jiné kapaliny nebo plynu, pokud tento postup nepředstavuje žádné nebezpečí.

Zkušební tlak sběrného potrubí bateriového vozidla nebo MEGC musí být stejný jako zkušební tlak článků bateriového vozidla nebo MEGC. Tlaková zkouška sběrného potrubí může být provedena jako hydraulická zkouška nebo s použitím jiné kapaliny nebo plynu se souhlasem příslušného orgánu nebo jím pověřené instituce. Odchylkou od tohoto požadavku zkušební tlak sběrného potrubí bateriového vozidla nebo MEGC nesmí být menší než 300 bar pro UN 1001 acetylen, rozpuštěný.

6.8.3.4.13	Periodická inspekce musí zahrnovat zkoušku těsnosti nejvyšším provozním tlakem a vnější prohlídku konstrukce, článků a provozní výstroje bez demontáže. Články a potrubí musí být periodicky zkoušeny ve lhůtách uvedených v pokynech pro balení P200 v 4.1.4.1 a v souladu s požadavky uvedenými v 6.2.1.5. Pokud byly články a výstroj zkoušeny odděleně, musí být po svém sestavení podrobeny společně zkoušce těsnosti.

6.8.3.4.14	Mimořádná inspekce a zkouška je nezbytná, pokud bateriové vozidlo nebo MEGC vykazuje evidentně poškození nebo zkorodované plochy nebo netěsnost nebo jiné podmínky svědčící o nedostatcích, které by mohly ohrozit celistvost bateriového vozidla nebo MEGC. Rozsah mimořádné inspekce a zkoušky, a pokud se jeví nezbytnou, demontáž článků, závisí na rozsahu poškození nebo opotřebení bateriového vozidla nebo MEGC. To musí zahrnovat také prohlídky požadované v 6.8.3.4.15.

6.8.3.4.15	Prohlídky musí zajistit, že

(a)	články jsou zvnějšku prohlédnuty, zda se nevyskytují důlky, koroze nebo odřeniny, stopy nárazů, deformace, vady svarů nebo jiné vady, včetně netěsnosti, které by mohly učinit bateriová vozidla nebo MEGC nebezpečnými pro dopravu;

(b)	potrubí, ventily a těsnění jsou prohlédnuty, zde se nevyskytují zkorodované plochy, závad a jiné podmínky, včetně netěsnosti, které by mohly učinit bateriová vozidla nebo MEGC nebezpečnými pro plnění, vyprazdňování nebo pro dopravu;

(c)	chybějící nebo uvolněné šrouby nebo matice na jakémkoli přírubovém spoji nebo slepé přírubě jsou nahrazeny nebo utaženy;

(d)	všechna pojistná zařízení a ventily jsou prosty koroze, deformací nebo jakéhokoli jiného poškození nebo vady, které by mohly bránit jejich normální činnosti. Dálkové uzavírací zařízení a samouzavírací ventily musí být uvedeny do provozu, aby se prokázala jejich správná činnost;

(e)	požadovaná označení bateriových vozidel nebo MEGC jsou čitelná a v souladu s příslušnými požadavky; a

(f)	nosná konstrukce (rám), podpěry a zařízení pro zvedání bateriových vozidel nebo MEGC jsou v uspokojivém stavu.

6.8.3.4.16	Zkoušky, inspekce a kontroly uvedené v 6.8.3.4.10 až 6.8.3.4.15 musejí být prováděny znalcem schváleným příslušným orgánem. Ve vydaných osvědčeních musí být uvedeny výsledky těchto operací.

Tato osvědčení musí obsahovat odkaz na seznam látek dovolených pro přepravu v tomto bateriovém vozidle nebo MEGC podle 6.8.2.3.1.

6.8.3.5	Značení

6.8.3.5.1	Na štítku předepsaném v 6.8.2.5.1 nebo přímo na stěnách nádrže samé, pokud jsou stěny tak zesíleny, že tím není dotčena pevnost nádrže, musí být vyznačeny vyražením nebo jiným podobným způsobem kromě údajů tam uvedených ještě tyto údaje:

6.8.3.5.2	U cisteren určených pro přepravu jen jedné látky:

-	oficiální pojmenování plnu a kromě toho u plynů zařazených pod j.n. položku technický název15

Toto označení musí být doplněno:
-	v případě cisteren určených pro přepravu stlačených plynů plněných objemově (tlakem) hodnotou nejvyššího plnicího tlaku při 15 °C, který je pro cisternu dovolen; a

-	v případě cisteren určených pro přepravu stlačených plynů plněných hmotnostně a zkapalněných plynů, hluboce zchlazených zkapalněných plynů a rozpuštěných plynů nejvyšším dovoleným plněním v kg a plnicí teplotou, je-li tato teplota nižší než - 20 °C.

6.8.3.5.3	U cisteren s víceúčelovým použitím:

-	oficiální pojmenování plynů a kromě toho u plynů zařazených pod j.n. položku, technický název15 plynů, pro jejichž přepravu je cisterna schválena.

Tyto údaje musí být doplněny o údaj nejvyššího dovolené užitečné hmotnosti v kg pro každý z těchto plynů.

6.8.3.5.4	U cisteren určených pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů:

-	nejvyšší dovolený provozní tlak.
__________
15	Místo oficiálního pojmenování j.n. položky následované technickým názvem je dovoleno používání dále uvedených názvů:
-	pro UN 1078 chladicí plyn, j.n.: směs F1, směs F2, směs F3;
-	pro UN 1060 methylacetylen a propadien, směsi, stabilizované číslice 2F: směs P1, směs P2;
-	pro UN 1965 uhlovodíky, plynné, směs, zkapalněná, j.n.: směs A, směs A01, směs A02, směs A0, směs A1, směs B1, směs B2, směs B, směs C.
Obchodní názvy uvedené v 2.2.2.3, klasifikační kód 2F, UN 1965, Poznámka 1 smějí být používány pouze jako doplňkové.

6.8.3.5.5	U cisteren s tepelnou izolací:

-	nápis "tepelně izolováno" nebo "vakuově tepelně izolováno".

6.8.3.5.6	Kromě údajů předepsaných v 6.8.2.5.2 musí být uvedeny následující údaje

	na cisterně samé nebo na štítku:	na cisternovém kontejneru samém nebo na štítku:	

(a)	-	kód cisterny podle osvědčení (viz 6.8.2.3.1) se skutečným zkušebním tlakem cisterny;

-	nápis "nejnižší dovolená plnicí teplota : .....";

(b)	u cisteren určených pro přepravu jen jedné látky:

-	oficiální pojmenování plynu a kromě toho u plynů zařazených pod j.n. položku technický název15;

		- pro stlačené plyny plněné hmotnostně a pro zkapalněné plyny, hluboce zchlazené zkapalněné plyny nebo rozpuštěné plyny nejvyšší dovolené užitečné hmotnosti v kg;	

(c)	u cisteren s víceúčelovým použitím:

-	oficiální pojmenování plynů a kromě toho u plynů zařazených pod j.n. položku technický název15 všech plynů, pro jejichž přepravu je cisterna určena.

		s uvedením nejvyšší dovolenou užitečnou hmotností v kg pro každý z nich;	
__________
15	Místo oficiálního pojmenování j.n. položky následované technickým názvem je dovoleno používání dále uvedených názvů:
-	pro UN 1078 chladicí plyn, j.n.: směs F1, směs F2, směs F3;
-	pro UN 1060 methylacetylen a propadien, směsi, stabilizované číslice 2F: směs P1, směs P2;
-	pro UN 1965 uhlovodíky, plynné, směs, zkapalněná, j.n.: směs A, směs A01, směs A02, směs A0, směs A1, směs B1, směs B2, směs B, směs C.
Obchodní názvy uvedené v 2.2.2.3, klasifikační kód 2F, UN 1965, Poznámka 1 smějí být používány pouze jako doplňkové.

d)	u nádrží s tepelnou izolací:

-	nápis "tepelně izolováno" nebo "vakuově tepelně izolováno" v úředním jazyce státu registrace a, není-li tímto jazykem angličtina, francouzština ani němčina, rovněž v angličtině francouzštině nebo němčině, pokud případné dohody uzavřené mezi státy zúčastněnými na přepravě nestanoví jinak.

6.8.3.5.7	(Vyhrazeno)

6.8.3.5.8Tyto údaje se nevyžadují v případě vozidel přepravujících snímatelné cisterny.			

6.8.3.5.9	(Vyhrazeno)

Značení bateriových vozidel a MEGC

6.8.3.5.10	Každé bateriové vozidlo a každý MEGC musí být opatřen(o) kovovým štítkem odolným proti korozi, který je trvale připevněn na místě snadno přístupném při prohlídce. Na štítku musí být vyražením nebo jiným podobným způsobem vyznačeny alespoň následující údaje15:

-	schvalovací číslo;

-	jméno nebo značka výrobce;

-	výrobní číslo;

-	rok výroby;

-	zkušební tlak (přetlak);

-	výpočtová teplota (pouze je-li vyšší než + 50 °C nebo nižší než - 20 °C);

-	datum (měsíc a rok) první zkoušky a poslední periodické zkoušky podle 6.8.3.4.10 až 6.8.3.4.13;

-	značka znalce, který provedl zkoušky.
__________
15	Místo oficiálního pojmenování j.n. položky následované technickým názvem je dovoleno používání dále uvedených názvů:
-	pro UN 1078 chladicí plyn, j.n.: směs F1, směs F2, směs F3;
-	pro UN 1060 methylacetylen a propadien, směsi, stabilizované číslice 2F: směs P1, směs P2;
-	pro UN 1965 uhlovodíky, plynné, směs, zkapalněná, j.n.: směs A, směs A01, směs A02, směs A0, směs A1, směs B1, směs B2, směs B, směs C.
Obchodní názvy uvedené v 2.2.2.3, klasifikační kód 2F, UN 1965, Poznámka 1 smějí být používány pouze jako doplňkové.

6.8.3.5.11	Na bateriovém vozidle samém nebo na štítku musí být napsány tyto údaje17:  - jméno vlastníka nebo provozovatele,  - počet článků;  - celkový vnitřní objem článků;  a pro bateriová vozidla plněná hmotnostně:  - vlastní hmotnost;  - největší dovolená hmotnost.	Na MEGC samém nebo na štítku musí být napsány tyto údaje17:  - jméno vlastníka nebo provozovatele,  - počet článků;  - celkový vnitřní objem článků;  - největší dovolená celková hmotnost,  - oficiální pojmenování přepravované látky18;  a pro MEGC plněné hmotnostně:   - vlastní hmotnost.	

6.8.3.5.12	Rám bateriového vozidla nebo MEGC musí být v blízkostí místa plnění opatřen štítkem obsahujícím tyto údaje:

-	nejvyšší plnící tlak17 při 15 °C dovolený pro články určené pro stlačené plyny;

-	oficiální pojmenování plynu podle kapitoly 3.2 a kromě toho u plynů zařazených pod j.n.položku technický název14;

a kromě toho v případě zkapalněných plynů:

-	maximální dovolená užitečná plnění jednoho článku17.
__________
14	Místo oficiálního pojmenování (položky), j.n. následované technickým názvem je dovoleno používání dále uvedených názvů:
-	pro UN 1078 chladicí plyn, j.n.: směs F1, směs F2, směs F3;
-	pro UN 1060 methylacetylen a propadien, směsi, stabilizované číslice 2F: směs P1, směs P2;
-	pro UN 1965 uhlovodíky, plynné, směs, zkapalněná, j.n.: směs A, směs A01, směs A02, směs A0, směs A1, směs B1, směs B2, směs B, směs C.
Obchodní názvy uvedené v 2.2.2.3, klasifikační kód 2F UN 1965, Poznámka 1 smějí být používány pouze jako doplňkové.
17	Za číselnou hodnotu připojit měrovou jednotku.
18	Hromadné pojmenování pokrývající skupinu látek podobných vlastností a stejné snášenlivosti s charakteristikami cisterny může být uvedeno místo oficiálního pojmenování.

6.8.3.5.13	Láhve, trubkové nádoby a tlakové sudy a láhve jako část svazku lahví musí být značeny podle 6.2.1.7. Tyto nádoby nemusí být jednotlivě označeny bezpečnostnímu značkami požadovanými v kapitole 5.2.

Bateriová vozidla a MEGC musí být označeny velkými bezpečnostními značkami a oranžovými tabulkami podle kapitoly 5.3.

6.8.3.6	Požadavky na bateriová vozidla a MEGC konstruované, vyrobené a zkoušené podle norem

(Vyhrazeno)

6.8.3.7	Požadavky na bateriová vozidla a MEGC, které nejsou konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle norem

Bateriová vozidla a MEGC, které nejsou konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle norem uvedených v 6.8.3.6, musí být konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle požadavků technických předpisů uznávaných příslušným orgánem. Musí však splňovat minimální požadavky uvedené v oddílu 6.8.3.

6.8.4	Zvláštní ustanovení

POZNÁMKA 1: Pro kapaliny mající bod vzplanutí nejvýše 61 °C a pro hořlavé plyny viz též 6.8.2.1.26, 6.8.2.1.27 a 6.8.2.2.9.

POZNÁMKA 2: Požadavky na cisterny, pro které je předepsán zkušební tlak nejméně 1 MPa (10 bar), nebo na cisterny určené pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů, viz 6.8.5.

Pokud jsou uvedeny pod položkou ve sloupci (13) tabulky A kapitoly 3.2, platí následující zvláštní ustanovení:

(a)	Konstrukce (TC)

TC1	Požadavky uvedena v 6.8.5 se vztahují na materiály a konstrukci těchto nádrží.

TC2	Nádrže a části jejich výstroje musí být vyrobeny z hliníku čistoty nejméně 99,5 % nebo vhodné oceli, která není náchylná vyvolat rozklad peroxidu vodíku. Jsou-li nádrže vyrobeny z hliníku čistoty nejméně 99,5 %, nemusí být tloušťka stěny větší než 15 mm, i když výpočet podle 6.8.2.1.17 stanoví vyšší hodnotu.

TC3	Nádrže musí být vyrobeny z austenitické oceli.

TC4	Nádrže musí být opatřeny smaltovaným nebo ekvivalentním vnitřním ochranným povlakem (vyložením), pokud materiál nádrže je narušován UN 3250 kyselinou chloroctovou.

TC5	Nádrže musí být opatřeny olověným povlakem o tloušťce nejméně 5 mm nebo ekvivalentním povlakem.

TC6	Pokud je nezbytné použít pro cisterny hliník, musí být takové cisterny vyrobeny z hliníku čistoty nejméně 99,5 %;tloušťka stěny nemusí být větší než 15 mm, i když výpočet podle 6.8.2.1.17 stanoví vyšší hodnotu.

TC7	Účinná minimální tloušťka stěny nádrže nesmí být menší než 3 mm.

(b)	Výstroj (TE)

TE1	Pokud jsou cisterny, bateriová vozidla nebo MEGC vybaveny pojistnými ventily, průtržné kotouče musí být umístěny před těmito ventily. Uspořádání průtržného kotouče a pojistného ventilu musí být takové, aby uspokojilo příslušný orgán. Manometr nebo jiné vhodné měřidlo musí být instalováno do prostoru mezi průtržný kotouč a pojistný ventil tak, aby bylo umožněno odhalení jakékoli porušení, protržení nebo netěsnost kotouče, které by mohly narušit činnost pojistného ventilu.

TE2	(Vyhrazeno)

TE3	Cisterny musí navíc splňovat následující požadavky. Vyhřívací zařízení nesmí pronikat dovnitř nádrže, ale musí být vně nádrže. Avšak potrubí sloužící pro vyčerpávání fosforu může být opatřeno vyhřívacím pláštěm. Zařízení vyhřívající plášť musí být regulováno tak, aby byla teplota fosforu nepřekročila plnicí teplotu nádrže. Ostatní potrubí musí procházet nádrží v její horní části; otvory musí být umístěny nad nejvyšší dovolenou hladinou fosforu a být schopné úplného uzavření pod uzamykatelnými kryty. Cisterna musí být vybavena měřícím systémem pro ověření hladiny fosforu a, je-li používána voda jako ochranná látka, pevnou měrnou značkou ukazující nejvyšší dovolenou hladinu vody.

TE4	Nádrže musí být opatřeny tepelnou izolací vyrobenou z materiálů, které nejsou snadno hořlavé.

TE5	Pokud jsou nádrže opatřeny tepelnou izolací, taková izolace musí být vyrobena z materiálů, které nejsou snadno hořlavé.

TE6	Cisterny mohou být vybaveny ventily otevírajícími se automaticky dovnitř nebo ven účinkem rozdílu tlaku mezi 20 kPa a 30 kPa (0,2 bar a 0,3 bar).

TE7	Vyprazdňovací systém nádrže musí být vybaven dvěma vzájemně nezávislými uzavíracími ventily namontovanými v sérii, první musí mít formu rychleuzavíracího vnitřního ventilu schváleného typu a druhý vnějšího uzavíracího ventilu, jeden na každém konci výpustného potrubí. Slepá příruba nebo jiné zařízení stejného stupně bezpečnosti musí být též upevněna na výstupu z každého vnějšího uzavíracího ventilu. Vnitřní uzavírací ventil musí být takový, aby při utržení potrubí uzavírací ventil zůstal v celku s nádrží a v uzavřené poloze.

TE8	Přípojky vnějšího potrubí cisteren musí být vyrobeny z materiálů nenáchylných způsobit rozklad peroxidu vodíku.

TE9	Cisterny musí být ve svých horních částech vybaveny uzavíracím zařízením zabraňujícím vytvoření jakéhokoli nadměrného tlaku uvnitř nádrže způsobenému rozkladem přepravovaných látek, úniku kapaliny a vniknutí cizích látek do nádrže.

TE10	Uzavírací zařízení cisteren musí být konstruována tak, aby nemohlo dojít k jejich ucpání ztuhlým dusičnanem amonným během přepravy. Pokud jsou cisterny opláštěny tepelně izolačním materiálem, tento materiál musí být anorganický a zcela prostý hořlavých hmot.

TE11	Nádrže a jejich provozní výstroj musí být konstruovány tak, aby se zabránilo vniknutí cizích látek, úniku kapaliny nebo vytvoření jakéhokoli nadměrného tlaku uvnitř nádrže způsobenému rozkladem přepravovaných látek.

TE12	Cisterny musí být vybaveny tepelnou izolací splňující požadavky uvedené v 6.8.3.2.14. Pokud je SADT organického peroxidu v cisterně 55 °C nebo nižší, nebo je-li cisterna vyrobena z hliníku, nádrž musí zcela tepelně izolována. Sluneční štít a jakákoli část cisterny jím nezakrytá nebo vnější kompletní tepelně izolační opláštění musí být nabarveny nabilo nebo povrchově upraveny lesklým kovem. Barva musí být vyčistěna před každou přepravou a obnovena v případě zežloutnutí nebo poškození. Tepelná izolace nesmí obsahovat žádné hořlavé materiály. Cisterny musí být vybaveny zařízením pro snímání teploty.

Cisterny musí být vybaveny pojistnými ventily a nouzovými zařízeními na vyrovnávání tlaku. Mohou být též použity dekompresní ventily. Nouzová zařízení na vyrovnávání tlaku musí fungovat při tlacích stanovených jak podle vlastností organického peroxidu, tak podle konstrukčních charakteristik cisterny. V tělese nádrže nejsou povoleny tavné prvky.

Cisterny musejí být vybaveny pružinovými pojistnými ventily, aby bylo zabráněno výraznému nárůstu tlaku uvnitř nádrže produkty rozkladu a parami, které se uvolňují při teplotě 50 °C. Objem a tlak uvádějící pojistný(é) ventily) v činnost za účelem vypouštění musí být stanoveny na základě výsledků zkoušek uvedených ve zvláštním ustanovení TA2. Tlak uvádějící ventil(y) v činnost však nesmí být v žádném případě takový, aby mohla kapalina z ventilu(ů) unikat, pokud se nádrž převrátí.

Zařízení na vyrovnávání tlaku smějí být pružinového nebo průtržného typu konstruované tak, aby odvětraly veškeré produkty rozkladu a páry, které se vyvinou během doby nejméně jedné hodiny hoření vypočtené podle následujícího vzorce:

q = 70961 x F x A0.82

kde:

q = absorpce tepla [W]
A = zvlhčená plocha [m2]
F = izolační součinitel [-]

F = 1 pro neizolované cisterny, nebo

pro izolované cisterny,

kde:

K = prostup tepla izolační vrstvou [W.m-1.K-1]
L = tloušťka izolační vrstvy [m]
U = K/L = koeficient prostupu tepla izolací [W.m-2.K-1]
TPO = teplota peroxidu v okamžiku dekomprese [K]

Tlak uvádějící v činnost zařízení k jeho vyrovnávání musí být vyšší než ten, který je uveden výše, a stanoven na základě výsledků zkoušek uvedených ve zvláštním ustanovení TA2. Zařízeni na vyrovnávání tlaku musí být dimenzováno tak, aby nejvyšší tlak v nádrži v žádném případě nepřekročil zkušební tlak nádrže.

POZNÁMKA: Příklad postupu pro stanovení rozměru zařízení pro vyrovnávání tlaku je uveden v Dodatku 5 Příručka pro zkoušky a kritéria.

Pro cisterny s tepelnou izolací musí být kapacita a umístění zařízení na vyrovnání tlaku určeny za předpokladu ztráty izolace 1 % povrchu cisterny.

Dekompresní ventily a pojistné ventily pružinového typu cisteren musejí být opatřeny ochranou proti prošlehnutí plamene, kromě případů, kdy přepravované látky a produkty jejich rozkladu nejsou hořlavé. Musí se přihlédnout ke snížení vyrovnávací kapacity způsobenému ochranou proti prošlehnutí plamene.

TE13	Cisterny musí být tepelně izolovány a vybaveny vytápěcím zařízením vně cisterny.

TE14	Cisterny musí být vybaveny tepelnou izolací. Mohou být též vybaveny ventily otevíratelnými automaticky dovnitř nebo ven účinkem rozdílu tlaku mezi 20 kPa a 30 kPa (0,2 a 0,3 bar). Materiál tepelné izolace, která je v bezprostředním styku s nádrží, musí mít bod vzplanutí nejméně o 50 °C vyšší, než je teplota, pro kterou byla cisterna konstruována.

TE15	Cisterny vybavené podtlakovými ventily, které otevírají při podtlaku nejméně 21 kPa (0,21 bar) musí být považovány za hermeticky uzavřené.

TE16	(Vyhrazeno)

TE17	(Vyhrazeno)

7E18	Cisterny určené pro přepravu látek plněných při teplotě vyšší než 190 °C musí být vybaveny deflektorem umístěným v pravém úhlu k vnějším plnicím otvorům tak, aby se zabránilo náhlému místnímu zvýšení teploty během plnění.

TE19 Části výstroje umístěné v horní části cisterny musí být:  - buď vloženy do zapuštěné dutiny; nebo   - opatřeny vnitřním pojistným ventilem;nebo  - nebo chráněny krytem nebo příčnými a/nebo podélnými konstrukčními prvky nebo jinými zařízeními poskytujícími stejné záruky, takového průřezu, aby v případě převrácení nedošlo k poškození části výstroje.  Části výstroje umístěné ve spodní části cisterny:  Potrubí a všechna boční uzavírací zařízení a všechny vyprazdňovací části výstroje musí být buď umístěny nejméně o 200 mm dovnitř vzhledem k vnějšímu obrysu nádrže, nebo musí být chráněny lištou s modulem průřezu nejméně 20 cm3 příčně ke směru jízdy; jejich světlá výška musí být nejméně 300 mm při plné cisterně.  Části výstroje umístěné na zadní straně cisterny musí být chráněny nárazníkem předepsaným v oddílu 9.7.6. Jejich výška nad zemí musí být taková, aby byly vhodně chráněny nárazníkem.			

TE20	Bez ohledu na jiné kódy cisteren, které jsou povoleny v hierarchii cisteren racionálního přiblížení uvedeného v 4.3.4.1.2, cisterny musí být vybaveny pojistným ventilem.

TE21	Uzávěry musí být chráněny uzamykatelnými kryty.

(c)	Schvalování typu (TA)

TA1	Cisterny nesmí být schváleny pro přepravu organických látek.

TA2	Tato látka smí být přepravována ve snímatelných nebo nesnímatelných cisternách nebo cisternových kontejnerech podle podmínek stanovených příslušným orgánem země původu, pokud se na základě dále uvedených zkoušek příslušný orgán přesvědčí o tom, že taková přeprava může být provedena bezpečně. Jestliže země původu není smluvní stranou ADR, tyto podmínky musejí být uznány příslušným orgánem první země ADR dotčené touto přepravou.

Pro schválení typu musejí být provedeny zkoušky za účelem:

-	ověření snášenlivosti všech materiálů, které jsou během přepravy normálně ve styku s přepravovanými látkami;

-	opatření údajů usnadňujících konstrukci nouzových pro vyrovnávání tlaku a pojistných ventilů s ohledem na charakteristické konstrukční prvky cisterny; a

-	stanovení zvláštních požadavků nezbytných pro bezpečnou přepravu látek.

Výsledky zkoušek musejí být uvedeny v protokolu pro schválení typu.

TT1	Cisterny z čistého hliníku je třeba podrobit prvním a periodickým hydraulickým tlakovým zkouškám tlakem pouze 250 kPa (2,5 bar) (přetlak).

TT2	Podmínka vnitřního nádrží musí být kontrolována každý rok znalcem schváleným příslušným orgánem, který musí provést inspekci vnitřku nádrže.

TT3	Odlišně od požadavků uvedených v 6.8.2.4.2 periodické inspekce musí být provedeny nejméně každých osm roků a musí zahrnovat kontrolu tloušťky stěny použitím vhodných přístrojů. U takových cisteren zkouška těsnosti a kontrola, na kterou se vztahuje ustanovení uvedené v 6.8.2.4.3, musí být provedeny nejméně každé čtyři roky.

TT4	(Vyhrazeno)

TT5	Hydraulické tlakové zkoušky musí být provedeny nejméně každé
	3 roky.	2½ roku.	
			
	TT6 Periodické zkoušky, včetně hydraulické tlakové zkoušky musí být provedeny nejméně každé 3 roky.		

TT7	Bez ohledu na požadavky uvedené v 6.8.2.4.2 periodická vnitřní inspekce může být nahrazena programem schváleným příslušným orgánem.

(c)	Značení (TM)

POZNÁMKA: Nápisy a bezpečnostní značky musí být v úředním jazyce země registrace a, není-li tímto jazykem angličtina, francouzština ani němčina, rovněž v angličtině francouzštině nebo němčině, pokud případné dohody uzavřené mezi státy zúčastněnými na přepravě nestanoví jinak.

TM1	Cisterny musí být kromě údajů předepsaných v 6.8.2.5.2 opatřeny nápisem: „Neotvírat během přepravy. Náchylné k samozapálení" (viz též Poznámka výše).

TM2	Cisterny musí být kromě údajů předepsaných v 6.8.2.5.2 opatřeny nápisem: „Neotvírat během přepravy. Vyvíjí hořlavé plyny při styku s vodou" (viz též Poznámka výše).

TM3	Cisterny musí být též opatřeny na štítku předepsaném v 6.8.2.5.1 oficiálními pojmenováními schválených látek a nejvyšší dovolenou užitečnou hmotností cisterny v kg.

TM4	U cisteren musí být uvedeny následující doplňkové údaje vyražením nebo jiným podobným způsobem na štítku předepsaném v 6.8.2.5.2 nebo přímo na nádrži samé, pokud stěny jsou tak zesíleny, že pevnost cisterny není zmenšena: chemický název se schválenou koncentrací příslušné látky.

TM5	Cisterny musí být opatřeny, kromě údajů uvedených v 6.8.2.5.1, datem (měsíc, rok) poslední inspekce vnitřku cisterny.

TM6	Vyhrazeno.

TM7	Stylizovaný trojlístek uvedený v 5.2.1.7.6 musí být vyznačen vyražením nebo jiným rovnocenným způsobem na štítku předepsaném v 6.8.2.5.1. Tento trojlístek může být vyryt přímo na stěně nádoby samé, jestliže stěny jsou tak zesíleny, že pevnost cisterny není zmenšena.

6.8.5	Požadavky na materiály a konstrukci svařovaných nesnímatelných cisteren, svařovaných snímatelných cisteren a svařovaných nádrží cisternových kontejnerů, pro které je požadován zkušební tlak nejméně 1 MPa (10 bar) a svařovaných nesnímatelných cisteren, svařovaných snímatelných cisteren a svařovaných nádrží cisternových kontejnerů určených pro přepravu hluboce zchlazených zkapalněných plynů třídy 2

6.8.5.1	Materiály a nádrže

6.8.5.1.1	(a)	Nádrže určené pro přepravu:

-	stlačených, zkapalněných plynů nebo rozpuštěných plynů třídy 2;

-	UN 1366, 1370, 1380, 2003, 2005, 2445. 2845, 2870, 3049, 3050, 3051, 3052, 3053, 3076, 3194 a 3203 třídy 4.2; a

-	UN 1052 fluorovodík, bezvodý a UN 1790 kyselina fluorovodíková s více než 85 % fluorovodíku třídy 8

musí být vyrobeny z oceli.

(b)	Nádrže vyrobené z jemnozrnné oceli určené pro přepravu:

-	žíravých plynů třídy 2 a UN 2073 čpavek, roztok; a

-	UN 1052 fluorovodík, bezvodý a UN 1790 kyselina fluorovodíková s více než 85 % fluorovodíku třídy 8

-	UN 1052 fluorovodík, bezvodý a UN 1790 kyselina fluorovodíková s více než 85 % fluorovodíku třídy 8

musí být podrobeny tepelnému zpracování k odstranění tepelných napětí.

(c)	Nádrže určené pro přepravu hluboko zchlazených zkapalněných plynů třídy 2 musí být vyrobeny z oceli, hliníku, slitiny hliníku, mědi nebo slitiny mědi (např. mosazi). Nádrže vyrobené z mědi nebo slitiny mědi jsou však dovoleny jen pro plyny, které neobsahují acetylen; ethylen, smí však obsahovat nanejvýše 0,005 % acetylenu.

(d)	Je dovoleno použít pouze materiálů vhodných pro nejnižší a nejvyšší provozní teplotu nádrží a jejich příslušenství.

6.8.5.1.2	Pro výrobu nádrží jsou dovoleny tyto materiály:

(a)	oceli, které nejsou náchylné ke křehkému lomu při nejnižší provozní teplotě (viz 6.8.5.2.1):

-	měkké oceli (kromě pro hluboce zkapalněné plyny třídy 2);

-	jemnozrnné nelegované oceli do teploty - 60 °C;

-	legované niklové oceli (s obsahem niklu 0,5 až 9 %) do teploty - 196 °C v závislosti na obsahu niklu;

-	austenitické chromniklové oceli do teploty - 270 °C;

(b)	hliník čistoty nejméně 99,5 % nebo hliníková slitina (viz 6.8.5.2.2);

(c)	dezoxidovaná měď čistoty nejméně 99,9 % nebo slitiny mědi s obsahem mědi nad 56 % (viz 6.8.5.2.3).

6.8.5.1.3	(a)	Nádrže vyrobené z oceli, hliníku nebo slitin hliníku musí být bud' bezešvé, nebo svařované.

(b)	Nádrže vyrobené z austenitické oceli, z mědi nebo ze slitiny mědi smějí být natvrdo spájené.

6.8.5.1.4	Příslušenství může být k nádržím přišroubováno, nebo připevněno takto:

(a)	nádrže vyrobené z oceli, hliníku nebo hliníkové slitiny: svařením;

(b)	nádrže z austenitické oceli, mědi nebo slitiny mědi:svařením nebo spájením natvrdo.

6.8.5.1.5	Konstrukce nádrží a jejich upevnění na vozidlo, na podvozek nebo do kontejnerového rámu musí být takové, aby se bezpečně zamezilo snížení teploty nosných konstrukčních částí, které by mohlo způsobit jejich zkřehnutí. Upevňovací prvky nádrží musí být samy konstruovány tak, aby si zachovaly potřebné mechanické vlastnosti, i když nádrž dosáhne své nejnižší provozní teploty.

6.8.5.2	Zkušební požadavky

6.8.5.2.1	Ocelové nádrže

Materiály použité k výrobě nádrží a svarové housenky musí při své nejnižší provozní teplotě, avšak nejméně při - 20 °C, splňovat z hlediska vrubové houževnatosti nejméně dále uvedené požadavky:

-	Zkoušky se provádějí na zkušebních vzorcích s vrubem tvaru V.

-	Nejnižší vrubová houževnatost (viz 6.8.5.3.1 až 6.8.5.3.3) zkušebních vzorků, jejichž podélná osa je kolmá ke směru válcování a které mají vrub tvaru V (v souladu s ISO R 148) kolmý k povrchu plechu, musí mít minimální hodnotu 34 J/cm2 pro měkkou ocel (přitom zkoušky mohou být provedeny na základě existujících norem ISO se zkušebními vzorky, jejichž podélná osa je ve směru válcování); jemnozrnnou ocel; feritickou legovanou ocel (Ni < 5 %); feritickou legovanou ocel (5 % < Ni < 9 %) nebo austenitickou Cr-Ni ocel;

-	U austenitických ocelí se podrobí zkoušce vrubové houževnatosti pouze svarová housenka.

-	Pro provozní teploty nižší než -196 °C se zkouška vrubové houževnatosti neprovádí při nejnižší provozní teplotě, nýbrž při teplotě - 196 °C.

6.8.5.2.2	Nádrže z hliníku nebo hliníkové slitiny

Spoje nádrží musí vyhovět podmínkám stanoveným příslušným orgánem.

6.8.5.2.3	Nádrže z mědi nebo slitiny mědi

Není nutné provádět zkoušky ke zjištění, zda je vrubová houževnatost dostatečná.

6.8.5.3	Zkoušky vrubové houževnatosti

6.8.5.3.1	U plechů tloušťky menší než 10 mm, avšak alespoň 5 mm, se použije zkušebních vzorků o příčném průřezu 10 mm x e mm, přičemž "e" je tloušťka plechu. Je-li to potřebné, je dovoleno předválcování na 7,5 mm nebo 5 mm. Nejmenší hodnota 34 J/cm2 musí být ve všech případech dodržena.

POZNÁMKA: Zkouška vrubové houževnatosti se neprovádí u plechů tloušťky menší než 5 mm ani u jejich spojů.

6.8.5.3.2	(a)	U plechů se vrubová houževnatost zjišťuje na třech zkušebních vzorcích. Zkušební vzorky se odebírají ve směru příčném ke směru válcování; jedná-li se však o měkkou ocel, mohou se odebírat ve směru válcování.

(b)	Pro zkoušení svarových spojů se zkušební vzorky odebírají takto:

když e < 10 mm

tři zkušební vzorky s vrubem ve středu svaru;

tři zkušební vzorky s vrubem ve středu zóny tepelně ovlivněné svarem (vrub tvaru V musí procházet okrajem tavné zóny ve středu zkušebního vzorku);

když 10 mm < e < 20 mm

tři zkušební vzorky s vrubem ve středu svaru;

tři zkušební vzorky s vrubem ve středu zóny tepelně ovlivněné svarem (vrub tvaru V musí procházet okrajem tavné zóny ve středu zkušebního vzorku);

když e > 20 mm

dvě sady po třech zkušebních vzorcích, jedna sada na horní straně, jedna sada na dolní straně v každém z dále uvedených míst (u zkušebních vzorků odebraných v zóně tepelně ovlivněné svarem musí vrub tvaru V procházet okrajem tavné zóny ve středu zkušebního vzorku).

6.8.5.3.3	(a)	U plechů musí průměr ze tří zkoušek vyhovovat minimální hodnotě 34 J/cm2 uvedené v 6.8.5.2.1; nejvýše jedna z hodnota smí být nižší než udaná minimální hodnota, avšak ne nižší než 24 J/cm2.

(b)	U svarů průměrná hodnota získaná ze 3 zkušebních vzorků odebraných ze středu svaru nesmí být nižší než minimální hodnota 34 J/cm2, nejvýše jedna z hodnot smí být nižší než udané minimum, avšak ne nižší než 24 J/cm2.

(c)	Pro zónu tepelně ovlivněnou svarem (přičemž vrub tvaru V musí procházet okrajem tavné zóny ve středu zkušebního vzorku) smí být hodnota získaná nejvýše u jednoho ze tří zkušebních vzorků nižší než minimální hodnota 34 J/cm2, avšak ne nižší než 24 J/cm2.

6.8.5.3.4	Nejsou-li požadavky předepsané v 6.8.5.3.3 splněny, může se provést jedna nová zkouška jestliže:

(a)	průměrná hodnota vycházející ze tří prvních zkoušek je nižší než minimální hodnota 34 J/cm2; nebo

(b)	více než jedna z jednotlivých hodnot je nižší než minimální hodnota 34 J/cm2, avšak ne nižší než 24 J/cm2.

6.8.5.3.5	Při opakování zkoušky vrubové houževnatosti u plechů nebo svarů nesmí být žádná z jednotlivých hodnot nižší než 34 J/cm2. Průměrná hodnota ze všech výsledků původní zkoušky a opakované zkoušky musí být rovná minimu 34 J/cm2 nebo vyšší.

Při opakování zkoušky vrubové houževnatosti zóny tepelně ovlivněné svarem nesmí být žádná z jednotlivých hodnot nižší než 34 J/cm2.

6.8.5.4	Odvolávka na normy

Požadavky pododdílů 6.8.5.2 a 6.8.5.3 se považují za splněné, pokud byly uplatněny dále uvedené příslušné normy:

EN 1252-1:1998 Kryogenní nádoby - Materiály - Část 1: Pevnostní požadavky pro teplotu pod - 80 °C

EN 1252-2:2001 Kryogenní nádoby - Materiály - Část 1: Pevnostní požadavky pro teplotu mezi - 80 °C a - 20 °C.

KAPITOLA 6.9

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI, VÝROBU, VÝSTROJ, SCHVÁLENÍ TYPU, ZKOUŠENÍ A ZNAČENÍ CISTEREN Z VYZTUŽENÝCH PLASTŮ (FRP), NESNÍMATELNÝCH CISTEREN (CISTERNOVÝCH VOZIDEL), SNÍMATELNÝCH CISTEREN, CISTERNOVÝCH KONTEJNERŮ A VÝMĚNNÝCH CISTERNOVÝCH NÁSTAVEB

POZNÁMKA:	Pro přemístitelné cisterny a UN schválené MEGC viz kapitola 6.7; pro nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny, cisternové kontejnery a cisternové výměnné nástavby s nádržemi vyrobenými z kovových materiálů, bateriová vozidla a vícečlánkové kontejnery na plyn (MEGC) viz kapitola 6.8; pro cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů viz kapitola 6.10.

6.9.1	Všeobecně

6.9.1.1	Cisterny FRP musí být konstruovány, vyrobeny a zkoušeny podle programu zajištění kvality uznaného příslušným orgánem; zejména laminovací práce a svařování termoplastových vyložení musí být prováděny odborně kvalifikovanými pracovníky podle postupů uznaných příslušným orgánem.

6.9.1.2	Na konstrukci a zkoušení cisteren FRP se vztahují též ustanovení 6.8.2.1.1, 6.8.2.1.7, 6.8.2.1.13, 6.8.2.1.14 (a) a (b), 6.8.2.1.25, 6.8.2.1.27, 6.8.2.1.28 a 6.8.2.2.3.

6.9.1.3	Pro cisterny FRP nesmějí být použity žádné ohřívací prvky

6.9.1.4	Na stabilitu cisternových vozidel se vztahují požadavky 9.7.5.1.

6.9.2	Konstrukce

6.9.2.1	Nádrže musí být vyrobeny z vhodných materiálů, které jsou snášenlivé s přepravovanými látkami při provozní teplotě mezi - 40 °C a + 50 °C, pokud teplotní rozsah není stanoven pro specifické klimatické podmínky příslušným orgánem státu, ve které je přeprava prováděna.

6.9.2.2	Stěny nádrží musí tvořit tři dále uvedené elementy:

-	vnitřní vrstva

-	konstrukční vrstva,

-	vnější vrstva.

6.9.2.2.1	Vnitřní potah je zóna vnitřní stěny nádrže tvořící prvotní překážku poskytující dlouhodobou chemickou odolnost proti přepravovaným •látkám a zabraňující jakékoli nebezpečné reakci s obsahem cisterny nebo tvoření nebezpečných sloučenin a jakémukoli podstatnému zeslabení konstrukční vrstvy v důsledku pronikání látek skrze vnitřní vyložení.

Vnitřní potah může být potah z vyztužených plastů nebo potah z termoplastů.

6.9.2.2.2	Potahy z vyztužených plastů musí tvořit:

(a)	povrchová vrstva („gelový potah"): povrchová vrstva s přiměřeným obsahem pryskyřice vyztužené tkaninou snášenlivou s pryskyřicí a plnidla. Tato vrstva smí mít hmotnost obsahu vláken nejvýše 30 % a tloušťku mezi 0,25 a 0,60 mm;

(b)	vyztužující vrstva(y): vrstva nebo několik vrstev s minimální tloušťkou 2 mm obsahující nejméně 900 g/m2 skelné výztuže nebo řezaných vláken s nejmenší hmotností obsahu skla 30 %, pokud dostatečná bezpečnost není prokázána pro nižší obsah skla.

6.9.2.2.3	Termoplastické vyložení musí tvořit termoplastický tenký materiál, jak je uvedeno v 6.9.2.3.4, svařený do požadovaného tvaru, který je spojen s konstrukčními vrstvami. Trvalého spojení mezi vyloženími a konstrukční vrstvou musí být dosaženo použitím vhodného lepidla.

POZNÁMKA: Pro přepravu hořlavých kapalin se pro vnitřní vrstvu mohou požadovat dodatečná opatření podle 6.9.2.14 pro ochranu proti akumulaci elektrostatických nábojů.

6.9.2.2.4	Konstrukční vrstva nádrže je zóna zvláštně zkonstruovaná podle 6.9.2.4 až 6.9.2.6, aby odolala mechanickým namáháním. Tuto část tvoří normálně několik vrstev vyztužených vlákny orientovanými ve stanovených směrech.

6.9.2.2.5	Vnější vrstva je část nádrže, která je přímo vystavena klimatickým vlivům musí být tvořena vrstvou bohatou na pryskyřici o tloušťce nejméně 0,2 mm. Pro tloušťky větší než 0,5 mm musí být použit výztuž. Tato vrstva musí obsahovat méně než 30 % hmotnosti skla a musí být schopna odolat vnějším podmínkám, zejména náhodnému styku s přepravovanou látkou. Pryskyřice musí obsahovat plnidla nebo přísady zajišťující ochranu proti zhoršení konstrukční vrstvy nádrže ultrafialovým zářením.

6.9.2.3	Suroviny

6.9.2.3.1	Všechny materiály použité pro výrobu cisteren FRP musí být známého původu a známých vlastností.

6.9.2.3.2	Pryskyřice

Příprava směsi pryskyřice musí být prováděna přesně podle doporučení dodavatele. To se týká především tužidel, iniciátorů a urychlovačů. Tyto nenasycené polyesterové pryskyřice mohou být:

-	nenasycené polyesterové pryskyřice;

-	vinylesterové pryskyřice;

-	epoxidové pryskyřice;

-	fenolové pryskyřice.

Teplota tepelné deformace (HTD) pryskyřice stanovená podle ISO 75-1:1993 musí být nejméně o 20 °C vyšší než nejvyšší provozní teplota cisterny, avšak v žádném případě nesmí být nižší než 70 °C.

6.9.2.3.3	Vyztužovací vlákna

Vyztužovací materiál konstrukčních vrstev musí být vhodné kategorie skelných vláken, jako skelná vlákna typu E nebo ERC podle ISO 2078:1993. Pro vnitřní povrchový potah mohou být použita skelná vlákna typu C podle ISO 2078:1993. Termoplastická vyztužení smějí být použita pro vnitřní potah pouze tehdy, pokud je prokázána jejich snášenlivost s jejich předem určeným obsahem.

6.9.2.3.4	Materiál pro termoplastické vyložení

Termoplasty, takové jako neměkčený polyvinylchlorid (PVC-U), polypropylen (PP), polyvinyldenfluorid (PVFD), polytetrafluorethylen (PTFE) atd., smějí být použity pro potahové materiály.

6.9.2.3.5	Přísady

Přísady nezbytné pro zušlechťování pryskyřice, takové jako katalyzátory, urychlovače, tužidla a tixotropní látky, jakož i materiály používané pro zlepšení parametrů cisterny, takové jako plnidla, barvy, pigmenty atd. nesmějí způsobit zeslabení materiálu, při uvážení životnosti a očekávané provozní teploty dané konstrukce.

6.9.2.4	Nádrže, jejich výbava a jejich provozní a konstrukční výstroj musí být konstruovány tak, aby odolaly beze ztráty obsahu (jiné než množství plynu unikajícího jakýmkoli odplyňovacím otvorem) během životnosti konstrukce:

-	statickým a dynamickým zatížením při normálních podmínkách přepravy;

-	předepsaným minimálním zatížením uvedeným v 6.9.2.5 až 6.9.2.10.

6.9.2.5	Při tlacích uvedených v 6.8.2.1.14 (a) a (b) a při statických gravitačních silách tíže obsahu s maximální hustotou stanovenou pro konstrukci a při nejvyšším stupni plnění konstrukční napětí a v podélném a obvodovém směru jakékoli vrstvy nádrže nesmí překročit dále uvedené hodnoty:

σ < 

kde:

Rm =	hodnota pevnosti v tahu daná střední hodnotou výsledků zkoušek po odečtení dvojnásobku standardní odchylky výsledků zkoušek. Zkoušky musí být provedeny v souladu s požadavky EN 61:1977 na nejméně šesti reprezentativních vzorcích konstrukčního typu a výrobních metod;

K =	S x Ko x K1 x K2 x K3

kde:

K	musí mít minimální hodnotu 4 a

S =	koeficient bezpečnosti. Pro všeobecnou konstrukci, jestliže cisterny jsou uvedeny ve sloupci (12) tabulky A kapitoly 3.2 kódem cisterny zahrnujícím písmeno „G" v jeho druhé části (viz 4.3.4.1.1), hodnota S musí být rovna nebo větší než 1,5. Pro cisterny určené pro přepravu látek, které vyžadují zvýšenou úroveň bezpečnosti, tj. jestliže cisterny jsou uvedeny ve sloupci (12) tabulky A kapitoly 3.2 kódem cisterny zahrnujícím číslici „4" v jeho druhé části (viz 4.3.4.1.1), hodnota S musí být znásobena dvěma, pokud nádrž není opatřena ochranou proti poškození tvořenou celistvou kovovou kostrou včetně podélných a příčných konstrukčních členů;

Ko =	součinitel zhoršení vlastností materiálu vlivem tečení a stárnutí a jako výsledek chemického působení přepravovaných látek. Stanoví se podle tohoto vzorce:

kde „α„ je součinitel tečení a „β„ je součinitel stárnutí stanovený podle EN 978:1997 po provedení zkoušek podle EN 977:1997. Alternativně je možno použít normální hodnotu Ko = 2. Pro stanovení α a β prvotní odchylka musí odpovídat 2 σ;

K1 =	součinitel vlivu provozní teploty a tepelných vlastností pryskyřice stanovený podle dále uvedené rovnice:

K1 =	1,25 - 0,0125 (HDT - 70)

kde HTD je teplota tepelné deformace pryskyřice ve °C;

K2 =	součinitel únavy materiálu; hodnota K2 = 1,75 musí být použita, pokud není dohodnuto jinak s příslušným orgánem. Pro dynamickou konstrukci, jak je uvedeno v pododdílu 6.9.2.6, musí být použita hodnota K2 = 1,1;

K3 =	součinitel vytvrzování má následující hodnoty:

-	1.1 kde vytvrzení je provedeno podle schváleného a zdokumentovaného postupu;

-	1,5 v jiných případech.

6.9.2.6	Při dynamických namáháních, jak je uvedeno v 6.8.2.1.2, konstrukční napětí nesmí překročit hodnotu uvedenou v 6.9.2.5 dělenou součinitelem α.

6.9.2.7	Při jakémkoli jiném napětí, jak je uvedeno v 6.9.2.5 a 6.9.2.6, výsledné prodloužení v jakémkoli směru nesmí překročit nižší z těchto dvou hodnot: 0,2 % nebo jednu desetinu prodloužení při přetržení pryskyřice.

6.9.2.8	Při stanoveném zkušebním tlaku, který nesmí být nižší než příslušný výpočtový tlak, jak je uvedeno v 6.8.2.1.14 (a) a (b), nejvyšší napětí v nádrži nesmí být větší než prodloužení při přetržení pryskyřice.

6.9.2.9	Nádrž musí být schopna odolat zkoušce pádem podle 6.9.4.3.3 bez jakéhokoli viditelného vnitřního nebo vnějšího poškození.

6.9.2.10	Laminované potahy používané ve spojích, včetně spojů den, spoje peřejníků a přepážek s nádrží musí být schopny odolat statickým a dynamickým namáháním uvedeným výše. Pro zabránění koncentracím napětí v tenkých laminovaných potazích spojení musí být zkosena v poměru nejvýše 1:6.

Pevnost ve střihu mezi laminovaným potahem a částmi cisterny, k nimž jsou připojeny, nesmí být menší než:

kde:
 =	ohybová pevnost ve střihu podle EN 63:1977 s minimálním  = 10 N/mm2, jestliže žádná naměřená hodnota není k dispozici;

Q =	zatížení na jednotku šířky, které musí spoj přenášet pod statickým a dynamickým zatížením;

K =	součinitel výpočtový podle 6.9.2.5 pro statická a dynamická namáhání;

I =	délka laminované vrstvy.

6.9.2.11	Otvory v nádrži musí být zesíleny, aby bylo dosaženo nejméně těchže bezpečnostních součinitelů proti statickým a dynamickým namáháním, jak je uvedeno v 6.9.2.5 a 6.9.2.6 pro samotné nádrže. Počet otvorů musí být co možno nejmenší. Poměr délek os oválných otvorů nesmí být větší než 2.

6.9.2.12	Pro konstrukci přírub a potrubí připojených k nádrži musí být též vzaty v úvahu manipulační síly a přítlak šroubů.

6.9.2.13	Cisterna musí být zkonstruována tak, aby odolala bez znatelných úniků účinkům otevřeného ohně po dobu 30 minut, jak je uvedeno ve zkušebních požadavcích v 6.9.4.3.4. Od zkoušek může být upuštěno se souhlasem příslušného orgánu, pokud dostatečná těsnost může být prokázána zkouškou srovnatelných cisternových konstrukcí.

6.9.2.14	Zvláštní požadavky na přepravu látek s bodem vzplanutí nejvýše 61 °C

Cisterny FRP používané pro přepravu látek s bodem vzplanutí nejvýše 61 °C musí být konstruovány tak, aby bylo zajištěno vyloučení statické elektřiny z různých částí a tak zabráněno akumulaci nebezpečných nábojů.

6.9.2.14.1	Povrchový elektrický odpor vnitřku a vnitřku nádrže zjištěný měřením nesmí být vyšší než 109 ohmů. Toho může být dosaženo použitím přísad v pryskyřici nebo zalaminovanými vnitřními proklady, takovými jako kovová nebo uhlíková síť.

6.9.2. 94.2	Vybíjecí odpor vůči zemi stanovený měřením nesmí být vyšší než 107 ohmů.

6.9.2.14.3	Všechny prvky nádrže musí elektricky propojeny vzájemně mezi sebou a připojeny ke kovovým částem provozní a konstrukční výstroje cisterny a k vozidlu. Elektrický odpor mezi prvky a výstrojí ve vzájemných spojích nesmí překročit 10 ohmů.

6.9.2.14.4	Elektrický povrchový odpor a vybíjecí odpor musí být měřen nejprve na každé vyrobené cisterně nebo na vzorku nádrže v souladu s postupem uznávaným příslušným orgánem.

6.9.2.14.5	Vybíjecí odpor do země každé cisterny musí být měřen jako část periodické prohlídky v souladu s postupem uznávaným příslušným orgánem.

6.9.3	Části výstroje

6.9.3.1	Požadavky uvedené v 6.8.2.2.1, 6.8.2.2.2 a 6.8.2.2.4 až 6.8.2.2.8 musí být splněny.

6.9.3.2	Kromě toho musí být použita též zvláštní ustanovení uvedená v 6.8.4 (b) (TE), pokud jsou uvedena u položky ve sloupci (13) tabulky A kapitoly 3.2

6.9.4	Zkoušení a schválení typu

6.9.4.1	Pro každý konstrukční typ cisterny FRP musí být materiály cisterny a její reprezentativní prototyp podroben zkoušce konstrukčního typu, jak je uvedeno dále.

6.9.4.2	Zkoušení materiálů

6.9.4.2.1	Pro použitou pryskyřici musí být stanoveno prodloužení při přetržení podle EN 61:1997 a teplota tepelné deformace podle ISO 75-1:1993.

6.9.4.2.2	Následující charakteristiky musí být stanoveny pro vzorky vyříznuté z nádrže. Vzorky vyrobené souběžně smějí být použity pouze tehdy, jestliže není možné použití výřezů z nádrže. Před zkouškou musí být sejmuto jakéhokoli vyložení.

Zkoušky musí zahrnovat zkoušky:

-	tloušťky vrstev střední stěny nádrže a jejích den;

-	hmotnostního obsahu a složení skla, směrování a uspořádání výztužných vrstev;

-	pevnosti v tahu, prodloužení při přetržení a modulu pružnosti podle EN 61:1977 ve směru namáhání. Kromě toho prodloužení při přetržení pryskyřice musí být stanoveno ultrazvukovou metodou;

-	pevnosti v ohybu a odolnosti proti deformaci zkouškou ohybového tečení podle EN 63:1977 po dobu 1000 hodin s použitím vzorku o nejmenší šířce 50 mm při vzdálenosti mezi podpěrami rovnající se nejméně 20 násobku tloušťky stěny. Kromě toho součinitel tečení α a součinitel stárnutí (3 musí být stanoveny zkouškou podle EN 978:1977.

6.9.4.2.3	Mezivrstvá střihová pevnost spojů musí být změřena zkouškou reprezentativních vzorků v tahu podle EN 61:1977.

6.9.4.2.4	Chemická snášenlivost nádrže s přepravovanými látkami musí být prokázána jednou z následujících metod se souhlasem příslušného orgánu. Toto prokázání musí vzít v úvahu všechna hlediska slučitelnosti materiálů nádrže a její výstroje s přepravovanými látkami, včetně chemického zhoršování nádrže, vzniku kritických reakcí obsahů a nebezpečných reakcí mezi nimi.

-	Pro stanovení jakéhokoli zhoršení nádrže musí být reprezentativní vzorky vyjmuté z nádrže, včetně jakéhokoli vnitřního vyložení se svary, podrobeny zkoušce chemické snášenlivosti podle EN 977:1997 po dobu 1000 hodin při 50 °C. Ve srovnání s čerstvým vzorkem ztráta pevnosti a modulu pružnosti změřená ohybovou zkouškou podle EN 978:1997 nesmí překročit 25 %. Praskliny, výdutě, vypoukliny, jakož i separace vrstev a vyložení a nerovnosti nejsou přípustné.

-	Snášenlivost může být stanovena rovněž na základě osvědčených a dokumentovaných údajů o kladných zkušenostech se snášenlivostí plněných látek s materiály nádrže, s nimiž přicházejí do styku při dané teplotě, po určitou dobu a za jakýchkoli jiných provozních podmínek.

-	Mohou být použity též technické údaje uveřejněné v příslušné literatuře, normách nebo jiných zdrojích, přijatelné pro příslušný orgán.

6.9.4.3	Zkouška typu

Reprezentativní prototyp cisterny musí být podroben zkouškám uvedeným dále. Pro tento účel může být provozní výstroj nahrazena jinými prostředky, pokud je to nezbytné.

6.9.4.3.1	Prototyp musí být zkontrolován na shodnost se specifikací konstrukčního typu. Tato kontrola musí zahrnovat vnitřní a vnější vizuální prohlídku a změření hlavních rozměrů.

6.9.4.3.2	Prototyp opatřený tenzometry na všech místech, kde je požadováno srovnání s konstrukčním výpočtem, musí být podroben dále uvedeným zatížením a jimi vyvolené napětí musí být zaznamenáváno:

-	Cisterna musí být naplněna vodou na nejvyšší stupeň plnění. Výsledky měření musí být použity pro ověření konstrukčních výpočtů podle 6.9.2.5;

-	Cisterna musí být naplněna vodou na nejvyšší stupeň plnění a vystavena zrychlením ve všech třech směrech jízdní a brzdovou zkouškou s prototypem upevněným na vozidle. Pro porovnání skutečných výsledků s konstrukčním výpočtem podle 6.9.2.6 zaznamenaná napětí musí být extrapolována ve vztahu ke kvocientu zrychlení požadovaných v 6.8.2.1.2 a změřených;

-	Cisterna musí být naplněna vodou a podrobena stanovené tlakové zkoušce. Při tomto zatížení nádrž nesmí vykazovat žádné viditelné poškození nebo netěsnost.

6.9.4.3.3	Prototyp musí být podroben zkoušce pádem podle EN 976-1:1997, č, 6.6. Nesmí se objevit žádné viditelné poškození vnějšku nebo vnitřku cisterny.

6.9.4.3.4	Prototyp zkompletovaný se svojí provozní a konstrukční výstrojí a naplněný vodou na 80 % svého maximálního vnitřního objemu musí být vystaven plnému ohni po dobu 30 minut, kterým je hoření topného oleje v otevřené vaně nebo jiný druh ohně s tímže účinkem. Rozměry vany musí přesahovat rozměry nádrže nejméně o 50 cm na každou stranu a vzdálenost mezi hladinou paliva a cisternou musí být mezi 50 a 80 cm. Zbytek cisterny pod hladinou kapaliny, včetně otvorů a uzávěrů, musí zůstat těsný kromě odkapů.

6.9.4.4	Schválení typu

6.9.4.4.1	Příslušný orgán nebo jím pověřená instituce vydá pro každý nový typ cisterny nebo cisternového kontejneru schválení osvědčující, že konstrukce je vhodná pro účel, pro který je určena, a splňuje požadavky této kapitoly na konstrukci a výstroj, jakož i zvláštní ustanovení vztahující se na přepravované látky.

6.9.4.4.2	Schválení typu musí být založeno na výpočtech a zkušebním protokolu, včetně všech výsledků materiálových a prototypových zkoušek a jejich srovnání s konstrukčními výpočty, a musí obsahovat specifikaci konstrukčního typu a programu zajištění kvality.

6.9.4.4.3	Schválení typu musí zahrnovat látky nebo skupiny látek, jejichž snášenlivost s nádrží je zaručena. Musí v něm být uvedeny chemické názvy nebo hromadná pojmenování (viz 2.1.1.2) a jejich třída a klasifikační kód.

6.9.4.4.4	Kromě toho musí obsahovat stanovené hodnoty konstrukční a zaručené mezní hodnoty (takové jako doba životnosti, rozsah provozní teploty, provozní a zkušební tlak, údaje materiálu) a všechna bezpečnostní opatření, které je třeba učinit pro výrobu, zkoušení, schvalování typu, označování a používání jakékoli cisterny vyrobené podle schváleného konstrukčního typu.

6.9.5	Inspekce

6.9.5.1	Pro každou cisternu vyrobenou podle schváleného prototypu musí být provedeny zkoušky materiálů a inspekce, jak je uvedeno níže:

6.9.5.1.1	Zkoušky materiálů podle 6.9.4.2.2, kromě zkoušky v tahu a zkrácení doby ohybové zkoušky tečení na 100 hodin, musí být provedeny se vzorky vyříznutými z nádrže. Vzorky vyrobené souběžně smějí být použity pouze tehdy, jestliže výřezy z nádrže nejsou možné. Schválené konstrukční hodnoty musí být dodrženy.

6.9.5.1.2	Nádrže a jejich výstroj musí být společně nebo odděleně podrobeny první prohlídce před jejich uvedením do provozu. Tato prohlídka zahrnuje:

-	kontrolu shodnosti se schválenou konstrukcí;

-	kontrolu konstrukčních charakteristik;

-	vnitřní a vnější prohlídku;

-	hydraulickou tlakovou zkoušku při zkušebním tlaku uvedeném na štítku předepsaném v 6.8.2.5.1;

-	kontrolu provozuschopnosti výstroje;

-	zkoušku těsnosti, pokud nádrž a její výstroj byly tlakově zkoušeny odděleně.

6.9.5.2	Na periodickou inspekci a zkoušku cisteren se vztahují požadavky uvedené v 6.8.2.4.2 až 6.8.2.4.4.

6.9.5.3	Inspekce a zkoušky podle 6.9.5.1 a 6.9.5.2 musí být prováděny znalci schválenými příslušným orgánem. Ve vydaných osvědčeních musí být uvedeny výsledky těchto inspekcí. V osvědčeních musí být uveden podle 6.9.4.4 seznam látek, jejichž přeprava je v této nádrži dovolena.

6.9.6	Značení

6.9.6.1	Požadavky 6.8.2.5 se vztahují na značení cisteren FRP s následujícími změnami:

-	štítek cisterny může být též nalaminován na nádrž nebo může být vyroben z vhodného plastu;

-	vždy musí být vyznačen rozsah konstrukční teploty.

6.9.6.2	Kromě toho musí být dodržena zvláštní ustanovení uvedená v 6.8.4 (e) (TM), pokud jsou uvedena u některé položky ve sloupci (13) tabulky A kapitoly 3.2.

KAPITOLA 6.10

POŽADAVKY NA KONSTRUKCI, VÝSTROJ, SCHVALOVÁNÍ TYPU, INSPEKCI A ZNAČENÍ CISTEREN PRO PODTLAKOVÉ VYČERPÁVÁNÍ ODPADŮ

POZNÁMKA 1:	Pro přemístřtelné cisterny a UN schválené MEGC viz kapitolu 6.7; pro nesnímatelné cisterny (cisternová vozidla), snímatelné cisterny, cisternové kontejnery a cisternové výměnné nástavby s nádržemi vyrobenými z kovových materiálů a pro bateriová vozidla a vícečlánkové kontejnery na plyny (MEGC) viz kapitola 6.8; pro cisterny z vyztužených plastů viz kapitola 6.9.

POZNÁMKA 2:	Tato kapitola se vztahuje na nesnímatelné a snímatelné cisterny, cisternové kontejnery a cisternové výměnné nástavby.

6.10.1	Všeobecně

6.10.1.1	Definice

POZNÁMKA: Cisterna, která plně odpovídá požadavkům kapitoly 6.8, se nepovažuje za „cisternu pro podtlakové vyčerpávání odpadů"

6.10.1.1.1	Pojmem "chráněná zóna" se rozumí tyto zóny:

(a)	Spodní část cisterny v sektoru ohraničeném vně úhlem 60 ° a obě strany od nejnižšího obrysu cisterny;

(b)	Horní část cisterny v sektoru ohraničeném vně úhlem 30 ° na obě strany od nejvyššího obrysu cisterny;

(c)	Přední dno cisterny na motorovém vozidle;

(d)	Zadní dno cisterny v chráněném prostoru tvořeném zařízením uvedeným v 9.7.6.

6.10.1.2	Rozsah platnosti

6.10.1.2.1	Zvláštní požadavky 6.10.2 až 6.10.7 doplňují nebo pozměňují kapitolu 6.8 a vztahují se na cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů.

Cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů smějí být vybaveny otevíratelnými dny, pokud požadavky kapitoly 4.3 dovolují vyprazdňování přepravovaných látek spodem (označených písmeny „A" nebo „B" v části 3 kódu cisterny uvedeném ve sloupci (12) tabulky A kapitoly 3.2 v souladu s 4.3.4.1.1).

Cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů musí odpovídat všem požadavkům kapitoly 6.8, kromě požadavků upravených zvláštním ustanovením této kapitoly. Požadavky 6.8.2.1.19, 6.8.2.1.20 a 6.8.2.1.21 se však na ně nevztahují.

6.10.2	Konstrukce

6.10.2.1	Cisterny musí být konstruovány pro výpočtový tlak rovný 1,3 násobku plnicího nebo vyprazdňovacího tlaku, avšak nejméně 400 kPa (4 bary) (přetlak). Pro přepravu látek, pro které je v 6.8 předepsán vyšší výpočtový tlak, musí být použit tento vyšší tlak.

6.10.2.2	Cisterny musí být konstruovány tak, aby odolaly vnitřnímu podtlaku 100 kPa (1 bar).

6.10.3	Části výstroje

6.10.3.1	Části výstroje musí být uspořádány tak, aby byly chráněny proti nebezpečí utržení nebo poškození během přepravy a manipulace. Tento požadavek může být splněn umístěním výstroje v tzv. "chráněné zóně" (viz 6.10.1.1.1).

6.10.3.2	Spodní vyprazdňování nádrží může být tvořeno vnějším potrubím s uzavíracím ventilem umístěným co možno nejblíže k nádrží a druhým uzávěrem, kterým může být slepá příruba nebo jiné stejně učinné zařízení.

6.10.3.3.	Poloha a směr uzavírání uzavíracího(ch) ventilu(ů) připojeného(ných) k nádrži nebo k jakékoli komoře vícekomorové nádrže musí být jednoznačné a musí být kontrolovatelné ze země.

6.10.3.4	K zamezení úniku obsahu při poškození vnějších plnicích a vyprazdňovacích zařízení (potrubí, boční uzavírací zařízení) musí být vnitřní uzavírací ventil nebo (popřípadě) první vnější uzavírací ventil a jeho sedlo chráněny proti nebezpečí utržení vnějším namáháním, nebo musí být konstruovány tak, aby těmto namáháním odolaly. Plnicí a vyprazdňovací zařízení (včetně přírub nebo šroubových uzávěrů) a ochranné kryty (pokud jsou) musí umožňovat zajištění proti jakémukoli nežádoucímu otevření.

6.10.3.5	Cisterny smějí být vybaveny otevíratelnými dny. Otevíratelná dna musí odpovídat těmto podmínkám:

(a)	Dna musí být konstruována tak, aby byla zajištěna jejich těsnost po uzavření;

(b)	Nežádoucí otevření nesmí být možné;

(c)	Pokud je otevírací mechanismus ovládán silovým pohonem, dno musí zůstat bezpečně uzavřeno v případě poruchy tohoto pohonu;

(d)	Je nutno zabudovat pojistné nebo blokovací zařízení zajišťující, aby se otevíratelné dno nemohlo otevřít, pokud je v cisterně ještě zbytkový přetlak. Tento požadavek se nevztahuje na otevíratelná dna, která jsou ovládána silovým pohonem, kde pohyb je positivně řízen. V tomto případě musí být ovládání typu "mrtvého muže" a musí být v takovém místě, aby obsluha mohla pozorovat neustále pohyb dna, aniž by byla ohrožena během otevírání a zavírání dna; a

(e)	Je nutno učinit opatření k ochraně otevíratelného dna, které musí zůstat uzavřeno v případě převrácení vozidla, cisternového kontejneru nebo cisternové výměnné nástavby.

6.10.3.6	Cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů vybavené vnitřním pístem pro usnadnění čistění nebo vyprazdňování musí být opatřeny uzavíracími zařízeními zabraňujícími, aby píst v žádné provozní poloze nebyl vytažen z cisterny, když na píst působí síla rovná nejvyššímu dovolenému provoznímu tlaku cisterny. Nejvyšší dovolený provozní tlak pro cisterny nebo komory s pneumaticky ovládaným pístem nesmí překročit 100 kPa (1 bar). Vnitřní píst musí být vyroben takovým způsobem a z takového materiálu, aby nezapříčinil vznik zdroje vznícení, pokud se píst pohybuje.

Vnitřní píst může být použit jako přepážka komory, pokud je v zajištěné poloze. Pokud jakákoli část prostředků, jimiž je vnitřní píst zajištěn, je na vnějšku cisterny, musí být umístěna v poloze vylučující jakékoli riziko náhodného poškození.

6.10.3.7	Cisterny mohou být vybaveny sacími nástavci, jestliže

(a)	nástavec je opatřen vnitřním nebo vnějším uzavíracím ventilem upevněným přímo na nádrži, nebo přímo ke kolenu, které je přivařeno k nádrži;

(b)	uzavírací ventil uvedený výše v odstavci a) je uspořádán tak, aby bylo zabráněno přepravě s ventilem v otevřené poloze; a

(c)	nástavec je vyroben takovým způsobem, že z cisterny nedojde k úniku následkem náhodného nárazu do nástavce.

6.10.3.8	Cisterny musí být vybaveny dále uvedenou doplňkovou provozní výstrojí:

(a)	Výstup z čerpadlové/sací jednotky musí být uspořádán tak, aby zajistil, že jakékoli hořlavé nebo jedovaté páry jsou odvedeny na místo, kde nemohou způsobit nebezpečí.

(b)	Zařízení zamezující bezprostřednímu proniknutí plamene musí být upevněno jak ke vstupu, tak výstupu z čerpadlové/sací jednotky, která může vyvolat jiskření a která je upevněna na cisternu používanou pro přepravu hořlavých odpadů.

(c)	Čerpadla, která mohou dodávat přetlak, musí být vybavena bezpečnostním zařízením připojeným k potrubí, které může být natlakováno. Bezpečnostní zařízení musí být nastaveno na vyprazdňování při tlaku nepřevyšujícím nejvyšší dovolený provozní tlak cisterny.

(d)	Uzavírací ventil musí být vložen mezi nádrž, nebo výstup ze zařízení zabraňujícího přeplnění, upevněného k nádrži, a potrubí spojující nádrž s čerpadlovou/sací jednotkou.

(e)	Cisterna musí být vybavena vhodným přetlakovým/podtlakovým tlakoměrem, který musí být namontován v poloze, v níž může být snadno čitelný osobou obsluhující čerpadlovou/sací jednotku. Na stupnici musí být rozlišovací čarou vyznačen nejvyšší provozní tlak cisterny.

(f)	Cisterna, nebo v případě komorových cisteren každá komora, musí být vybavena hladinoměrem. Průzorná skla mohou být použita jako zařízení ukazující hladinu, pokud:

(i)	tvoří část stěny cisterny a mají odolnost proti tlaku srovnatelnou s cisternou; nebo jsou upevněny na vnější stranu cisterny;

(ii)	vrchní a spodní připojení k cisterně je vybaveno uzavíracími ventily upevněnými přímo k nádrži a uspořádanými tak, aby bylo zabráněno přepravě s ventily v otevřené poloze;

(iii)	jsou vhodné pro provoz při nejvyšším dovoleném provozním tlaku cisterny; a

(iv)	jsou umístěny v zóně, v níž je vyloučeno jakékoli riziko náhodného poškození.

6.10.3.9	Nádrže cisteren pro podtlakové vyčerpávání odpadů musí mít pojistný ventil s předřazeným průtržným kotoučem.

6.10.4	Inspekce

Cisterny pro podtlakové vyčerpávání odpadů musí být podrobeny prohlídce svého vnitřního a vnějšího stavu, a to nesnímatelné a snímatelné cisterny nejméně každé tři roky a cisternové kontejnery a cisternové výměnné nástavby každého dva a půl roku.